Základní škola a Mateřská škola Suchá Loz, 
okres  Uherské Hradiště, příspěvková organizace

ŠKOLNÍ  VZDĚLÁVACÍ  PROGRAM 
PRO ZÁKLADNÍ VZDĚLÁVÁNÍ

Obor vzdělání 79-01-C/01 Základní škola ( ŠVP)

Budoucnost je v dětech, co do nich vložíme – to se nám vrátí.

Č. j.: 174/2020

Zpracování programu:
Na zpracování školního vzdělávacího programu se podílely všechny pedagogické pracovnice.
Konečné zpracování bylo schváleno na pedagogické radě dne: 28. 8. 2020
Školská rada schválila dne: 27. 8. 2020

OBSAH
1.	Identifikační údaje
2.	Charakteristika školy a její priority
2.1.	Úplnost a velikost školy
2.2.	Vybavení školy (materiál, prostorové, technické, hygienické)
2.3.	Bezpečnost školy
2.4.	Profilace a zaměření školy, vzdělávací nabídka žákům
2.5.	Cíle činnostního učení směřované k žákům a k učitelům
2.6.	Přednosti činnostního učení
2.7.	Skladba pedagogického sboru (velikost sboru, kvalifikovanost)
2.8.	Skladba žáků
2.9.	Spolupráce školy s rodiči a veřejností
2.10.	Spolupráce s jinými subjekty
2.11.	Nepovinný předmět Náboženství
2.12.	Školní družina
3.	Charakteristika školního vzdělávacího programu
3.1.	Zaměření školy, výchovné a vzdělávací strategie
3.2.	Strategie naplňování klíčových kompetencí
3.3.	Zabezpečení výuky žáků se speciálními vzdělávacími potřebami 
3.4.	Vzdělávání žáků nadaných a mimořádně nadaných 
3.5.	Přehled předmětů, ve kterých jsou použity některé náměty z tematických okruhů průřezových témat
3.6.	Vzdělávací obsah základního vzdělání
3.7.	Vzdělávací období základního vzdělání
3.8.	Dlouhodobé projekty
3.9.	Mezinárodní projekty
4.	Učební plán školního vzdělávacího plánu
5.	Vzdělávací oblasti
5.1.	Jazyk a jazyková komunikace
5.2.	Matematika a její aplikace
5.3.	Informační a komunikační technologie
5.4.	Člověk a jeho svět
5.5.	Umění a kultura
5.6.	Člověk a zdraví
5.7.	Člověk a svět práce
6.	Hodnocení výsledků žáků

1. Identifikační údaje
Oficiální název:		Školní vzdělávací program pro základní vzdělávání
Údaje o škole: 		Základní škola a Mateřská škola Suchá Loz,
 			okres Uherské Hradiště, příspěvková organizace
Ulice, č.p.:  			Suchá Loz 155
PSČ, město:        		687 53 Suchá Loz                    
Jméno ředitelky:   		Mgr. Hana Máčalová
Kontakty:           		 č.tel.: 	776 646 856
                         		 e-mail:  zssuchaloz@uhedu.cz
                      	   		 www.zs.suchaloz.cz 
IČO:				75023911
IZO:				CZ 75023911
RED-IZO:			600124177			
Zřizovatel školy:
Název:       			 Obec Suchá Loz
Adresa:     			 Suchá Loz 72
					 687 53 Suchá Loz
Kontakty:   č.tel.:		572 646 821
                   e-mail:		obec@suchaloz.cz
                   www:		www.suchaloz.cz

Platnost dokumentu: 		od 1. 9. 2020
Podpis ředitele: 		Mgr. Hana Máčalová

Razítko školy

2. Charakteristika školy
2. 1  Úplnost a velikost školy

Základní škola Suchá Loz je malotřídní škola s kapacitou 100 žáků. Integruje do tříd i žáky  s přiznanými podpůrnými opatřeními nebo žáky s podpůrnými opatřeními prvního až pátého stupně.
Žáci 1. – 5. ročníku jsou vyučováni zpravidla ve 3 - 5 třídách. Ročníky spojujeme podle počtu žáků v daném školním roce. Vyučujeme podle Školního vzdělávacího programu pro základní vzdělávání .
Ve školní budově je mateřská škola, základní škola a školní družina. V přízemí budovy se nachází jedna třída mateřské školy, mladší děti, jídelna a výdejna jídla MŠ, sborovna učitelek MŠ, sociální zařízení a šatna pro děti z mateřské školy a žáky základní školy. V prvním patře je umístěna základní škola se učebnami základní školy, dvě  oddělení školní družiny, první oddělení je součástí učebny 1. ročníku, učebnou didaktických technologií, ředitelnou, skladem učebnic a pomůcek a sociálním zařízením. Součástí prvního patra školy je také od 1. září 2008 jedna třída mateřské školy, která byla zrekonstruována z bývalého učitelského bytu. Vstup do této třídy je nejen z chodby základní školy, ale také z přízemí MŠ samostatným schodištěm. Součástí školní družiny je školní knihovna. 
	
	V docházce na II. stupni ZŠ mohou žáci pokračovat například na těchto školách:
	- ZŠ Josefa Bublíka Bánov
	- Gymnázium J. A. Komenského Uherský Brod
	- ZŠ Pod Vinohrady Uherský Brod
	- ZŠ Na Výsluní Uherský Brod
	- Katolická základní škola v Uherském Brodě

   2. 2  Charakteristika pedagogického sboru

Máme kvalifikovaný počet pedagogů, který se pohybuje podle počtu žáků.
Všichni pedagogičtí pracovníci se účastní dalšího vzdělávání, většinou formou vzdělávacích kurzů a seminářů. Jsou pravidelně proškolováni v problematice ochrany při mimořádných událostech, v první pomoci, v prevenci sociálně patologických jevů. Vzdělávání zaměřujeme také na uplatnění metod kritického myšlení a dalších inovativních metod výuky na 1. stupni ZŠ.
Škola úzce spolupracuje s PPP v Uherském Brodě, SPC Zlín,  které pomáhají při integraci žáků.

2. 3  Dlouhodobé projekty

Téma projektů volí vyučující podle věkových skupin a podle náplně učiva, reagují na aktuální dění ve škole a společnosti. Některé 
projekty mohou být třídní, jiné jsou školní. Projekty jsou realizovány ve spolupráci s naší obcí, okolními školami a složkami v obci.
Škola nemá žádnou mezinárodní spolupráci.

2. 4  Vlastní hodnocení školy

•	výuka anglického jazyka probíhá již od prvního ročníku
• žákům je k dispozici počítačová učebna, je využívána v předmětu informatika, ale především v běžné výuce v rámci jednotlivých předmětů. 
•	sportovní aktivity, výuka tělesné výchovy se na 1. stupni základní školy doplňuje výuku plavání, možnost využívání víceúčelového hřiště v hodinách Tv 
• zotavovací pobyty – dle možnosti konání školy v přírodě (účast žáka na výuce plavání a ozdravném pobytu je vázána na písemný souhlas zákonného zástupce).
•	organizace volného času žáků - žákům je poskytnuta nabídka volnočasových aktivit dle zájmu žáků
• školní výlety jednodenní, žáci 5. ročníku možnost třídenního výletu, výletu se musí zúčastnit více jak 75% žáků. Pedagogický doprovod  a dohled třídy zajišťují pedagogičtí pracovníci
• exkurze 
•	organizace kulturních programů - ve škole jsou již tradicí návštěvy divadel v Uherském Brodě, Uherském Hradišti a Zlíně, škola zajišťuje pro žáky vzdělávací pořady z oblasti přírodovědné a hudební
•	při vystoupeních na kulturních akcích děti vedeme k lidovému cítění, podporování lidových zvyků a tradic
•	informační středisko - žákovská knihovna je součástí školní družiny, žáci mají přístup k počítačům, prostřednictvím  internetu si mohou připravovat zadané referáty a jiné práce
•	projekty školy např. školní mléko, klub mladých čtenářů apod.
•	roční projekty školy u příležitostí životních výročí umělců či jiných významných osobností
• vystoupení pro rodiče a občanskou veřejnost
• spolupráce s místními skauty a rodiči
• dopravní výchova, včetně praktických cvičení
• environmentální výchova, včetně praktických dovedností – poznávání CHKO Bílé  Karpaty, účast žáků v projektech a soutěžích se zaměřením na ekologii, besedy s odborníky z oboru včelařství, myslivosti apod.

2. 5  Cíle činnostního  učení směřované k žákům a k učitelům

Naše základní škola je zapojena do sítě tvořivých škol, ŠVP ZV vychází z tradic činnostního učení. 
Chceme docílit toho, aby naše škola umožňovala individuální uplatnění každému žákovi.
Jsme škola otevřená pro všechny.
	Cílem učení je, aby žáci
•	poznali a osvojili si strategii učení a byli motivování pro celoživotní vzdělávání
•	zvládli základy všestranné komunikace
•	naučili se spolupracovat a respektovat práci a úspěchy druhých
•	byli utvářeni a projevovali se jako zdravé individuality a svobodné osobnosti
•	projevovali pozitivní city v chování, jednání a v prožívání životních situací
•	vnímali citové vztahy k lidem, k prostředí, kde žijí, k přírodě
•	získali pozitivní vztah ke svému fyzickému a duševnímu zdraví, aktivně je chránili;
•	byli schopni žít společně s ostatními lidmi, byli tolerantní a ohleduplní  k druhým lidem, jejich kulturám a duchovním hodnotám
•	poznali své reálné možnosti a dovedli je uplatňovat při rozhodování o vlastní životní a profesní orientaci
•	dokázali v životě používat všech ve škole nabytých zkušeností

Cílem činnostního učení je, aby učitelé

	a) porozuměli smyslu a principům činnostního vyučování a vzdělávání, tj.
•	vyučovat prostřednictvím vlastní činnosti žáků, využívat smyslové poznání a zkušenosti žáků
•	vytvářet prostředí, ve kterém se žáci cítí dobře a chtějí se učit, které dává prostor pro žákovu seberealizaci a sebedůvěru
•	poznávat (diagnostikovat) žáky, jejich potřeby a schopnosti
•	dát žákům přiměřený čas k učení a vést je k trvalému osvojení vědomostí
•	rozvíjet klima dobrých vztahů mezi žáky, mezi žákem a učitelem
•	volit učivo ve shodě s individuálními možnostmi a zájmy žáků, klást důraz na smysluplné učení (dialog, kooperaci), respektovat schopnosti žáků
•	vytvářet u žáků logické a kritické myšlení
•	učit žáky pracovat s informacemi, vyhledávat souvislosti, propojovat poznatky různého druhu, rozumět grafům, diagramům a tabulkám
•	rozvíjet schopnost žáků spolupracovat a pracovat v týmu
•	utvářet u žáků schopnost poslouchat a brát v úvahu názory jiných lidí
•	vést žáky k vlastní organizaci učení
	b) osvojili si dovednosti činnostního učení, např.
•	využívat vhodných učebnic a učebních pomůcek k nim náležejícím
•	využívat vhodné pomůcky pro individuální činnosti žáků
•	organizovat vnitřní diferenciaci ve třídě
•	hodnotit znalosti žáků, nikoli jejich slabiny
•	organizovat práci žáků ve skupinách
•	vytvářet projekty s využitím mezipředmětových vztahů
	c) osvojili si vyučovací metody a formy činnostního učení, které
•	podporují u žáků poznávání a aplikaci poznatků v praxi
•	využívají objevování na základě tvořivosti žáků (výběr vhodných problémů)
•	využívají sebekontrolu a sebehodnocení žáků
	d) chápali souvislosti činnostního učení a jiných modelů současného vyučování a učení

2. 6  Přednosti činnostního učení

•	Tempo se přizpůsobuje schopnostem žáků ve třídě.
•	Činnostní charakter výuky podporuje soustředění žáků na výuku.
•	Každý den přináší dítěti pokrok.
•	Neustále podněcuje zájem žáků o učení.
•	Důsledkem radosti z práce a zájmu žáků o učení je dobrá kázeň ve třídě.
•	Žáci jsou činnostmi, svými otázkami a odpověďmi vedeni k sebedůvěře, nezávislosti a lepším pracovním návykům.
•	Zpětná vazba mezi učitelem a žákem umožňuje okamžitě odhalovat chyby žáků, pracovat s nimi, průběžně a snadno je odstraňovat.
•	Žáci nejsou přetěžováni, jejich psychický vývoj probíhá přirozeně. Činnostní učení napomáhá rozvoji schopností všech žáků.
•	Učiteli činnostní učení umožňuje důkladnější poznání každého žáka, vede ho k úvahám o tom, co dál který žák potřebuje ke svému individuálnímu rozvoji.
•	Prostor pro naučení je dán i žákům, kteří by jinak mohli být pokládáni za průměrné nebo i podprůměrné.
•	Činnostní charakter výuky dává dostatek prostoru k dobrému individuálnímu rozvoji nadaných žáků. 
•	Výsledky jsou trvalejší – pokračuje se až po zvládnutí předchozí látky většinou žáků – mizí špatná práce.
•	Stálé podněcování žáků k samokontrole a sebehodnocení, které činnostní výuku vždy provází, přivádí mnohé žáky k dovednosti pracovat bezchybně.
•	Činnostní učení vyhovuje dětem typů zrakového, sluchového i motorického, protože se do výuky zapojuje více smyslů.
•	Hodnocení žáků je snadnější, neboť učitel každým dnem může sledovat pokroky v pochopení a aplikaci učiva.
•	Při činnostním učení se vytváří velmi dobrý lidský kontakt mezi učitelem a žákem i mezi žáky navzájem. Tento kontakt se postupně přetváří ve společně uznávaná pravidla naplněná aktivitou, spoluprací, prostorem pro každého.
•	Díky aktivnímu zapojení všech žáků do výuky vede činnostní učení k přirozené integraci dětí ze sociokulturně znevýhodněného prostředí.

2. 7  Formy spolupráce  se zákonnými zástupci a dalšími sociálními partnery

•	Sdružení rodičů a přátel školy.
	 	Plenární schůzky rodičů – seznámení rodičů s koncepcí školy
Konzultační odpoledne o prospěchu a chování žáků, individuální konzultace zákonných zástupců žáků s učiteli po tel. domluvě. 
Schůzka rodičů integrovaných žáků s přiznanými podpůrnými opatřeními nebo žáků s podpůrnými opatřeními prvního až pátého stupně – seznámení rodičů s individuálním vzdělávacím programem jejich dítěte, dohodnutí pravidel spolupráce rodiče – žák – škola. 
	  	Schůzka rodičů budoucích prvňáčků.    
• 	Den otevřených dveří
Rodiče mají možnost navštívit své děti jednak v běžné výuce, jednak ve volno časových aktivitách, které škola pro žáky organizuje.
• 	Den otevřených dveří pro rodiče budoucích prvňáčků
Seznámení dětí z MŠ a jejich rodičů s budovou školy, pedagogickým sborem, výukovými a výchovnými záměry školy.
• 	Výchovné a prospěchové problémy
Tyto situace jsou řešeny společným setkáním všech zúčastněných stran: rodiče – žák – třídní učitelka – vedení školy.
Cílem setkání je stanovení pravidel spolupráce, nalézt cestu, jak do budoucna problémům předcházet, 
		vytvořit vztah vzájemné důvěry a partnerství mezi zúčastněnými stranami.
• 	Informace podávané prostřednictvím webových stránek školy.
	Informace podávané prostřednictvím žákovských knížek nebo žákovského deníčku.
	Informační nástěnka ve vestibulu školy.
		Informační schůzky s rodiči budoucích prvňáků.

2. 8  Spolupráce s jinými objekty

	Spolupracujeme se zřizovatelem, složkami obce, odbornými zařízeními, zájmovými útvary.

2. 9 Nepovinný předmět Náboženství
Strategie k rozvíjení klíčových kompetencí 
pro I. výukový blok
(1. – 3. třída)

Kompetence k učení

1.	Třídí informace a na základě jejich propojení je efektivně využívá v procesu učení a ve svém praktickém křesťanském životě. 
Obsahem učební látky je objevit na základě biblických příběhů schopnost žáků promýšlet události svého života.
2.	Žák operuje ze základními termíny, znaky a symboly a pomocí učitele je dokáže vysvětlit a uvést do souvislostí. 
Předmět poskytuje žákům základní porozumění symbolickému způsobu vyjadřování v biblických příbězích a o průběhu liturgického roku.
3.	Samostatně pozoruje a kriticky posuzuje výsledky svého jednání, z nich pak vyvozuje závěry pro využití v budoucnosti. 
Předmět rozvíjí schopnost kritického posouzení výsledků svého jednání tím, že dává dostatek příležitostí k výchově svědomí. 

Kompetence k řešení problémů

1.	Vnímá nejrůznější problémové situace ve škole i mimo ni, rozpozná a pochopí problém.
Výuka vede k pozornosti morálním konfliktům v rozsahu dětských zkušeností a ke konfrontaci s Desaterem.
2.	Učí se kritickému myšlení, s ohledem na věk a schopnosti činí rozhodnutí, která je schopen obhájit a nést za ně zodpovědnost. 
Předmět dává dostatek příležitostí k diskuzím o sociálních kontextech v nichž se odehrává křesťanské morální rozhodování, žáci se v nich dále učí obhájit svá etická rozhodnutí a jsou vedeni k připravenosti nést za tato rozhodnutí odpovědnost.   

Kompetence komunikativní

1.	Vyjadřuje své myšlenky a názory, poslouchá „promluvám“ druhých lidí, rozumí jim, vhodně na ně reaguje. 
Předmět dává dostatek příležitostí k slovním či výtvarným projevům žáků v nichž mohou vyjádřit svůj názor.   
2.	 Rozlišuje různé typy textů a záznamů, obrazových materiálů, běžně užívaných gest, znaků a jiných informačních a komunikačních prostředků. 
Předmět pomáhá v rozlišování mezi typy předmětů a záznamů biblických, modlitebních, liturgických a mezi uměleckou literaturou a odbornými texty; vede k rozvinutí neverbální komunikace a k porozumění symbolice liturgického jednání. 
3.	Využívá informační a komunikační prostředky a technologie. 
Předmět seznamuje s možnostmi mediálních prostředků a učí je využívat pro získávání informací.

Kompetence sociální a personální

1.	Vytváří si pozitivní představu o sobě samém, která podporuje jeho sebedůvěru a samostatný rozvoj. 
Obsah předmětu je zaměřen na skutečnost, že člověk je Bohem přijímán a milován.
Ovlivňuje vnitřní svět své osobnosti, vnímá sociální význam událostí zažitých ve svém okolí a uvědomuje si, že patří do konkrétní sociální skupiny, v ní je schopen pozitivně působit.
2	Přispívá k diskusi v malé skupině i k debatě celé třídy, chápe potřebu efektivně spolupracovat s druhými při řešení daného úkolu a čerpá poučení z toho, co si druzí lidé myslí a říkají a dělají. 
V předmětu je žák veden k promýšlení svého vlastního postoje vůči pluralitě světonázorů svých spolužáků.

Kompetence občanské

1	Žák si váží vnitřních hodnot člověka, je schopen se vcítit do situace ostatních lidí, odmítá útlak a hrubé zacházení, uvědomuje si povinnost postavit se proti fyzickému i psychickému násilí. 
Tento bod rozvíjí předmět náboženství v budování uvědomělého postoje žáka vůči násilí fyzickému a psychickému, přičemž se zaměřuje na sociální rozměr víry a hříchu; součástí je idea křesťanské lásky.
2.	Je si vědom svých práv a povinností ve škole i mimo školu a chová se zodpovědně v krizových situacích i v situacích ohrožujících života zdrví člověka.
Předmět rozvíjí zodpovědný postoj žáka vůči sobě, světu i Bohu. Svobodné rozhodování vychází z konkrétních transcendentních hodnot.

Kompetence pracovní

1	Ve vyučovacích hodinách používá bezpečně a účinně materiály, nástroje a pomůcky, dodržuje vymezená pravidla, plní povinnosti a závazky. 
Žáci se v rámci výuky učí pracovat s různými materiály, nástroji a pomůckami, při zpracovávání daných témat ve výuce vytváří konkrétní účinný výrobek. Při této činnosti se seznamují se základy bezpečnosti a nutnosti dodržovat vymezená pravidla.

Ročníkové výstupy pro I. ročník 
Bůh mě má rád
Žák na konci roku:
1.	oceňuje principy křesťanského jednání v duchu solidarity a lásky a to i v jeho širších sociálních kontextech a je připraven je podle svých sil uskutečňovat ve svém životě
2.	je otevřený vůči křesťanskému postoji: jsem Bohem milován skrze Ježíše Krista.
3.	objevil hodnotu daru, rozezná atmosféru slavení od běžného setkání
4.	zná a rozumí základní biblické události vztahující se k vánocům a některé události a příběhy z Ježíšova života
5.	projevuje schopnost následovat Ježíše  - uvědomuje si co je to být křesťanem
6.	popíše základní symboly postu a velikonoc a uvědomuje si jejich hodnotu v křesťanství
7.	objevil a poznal hlavní biblické postavy a chápe je jako vzory jednání pro svůj život
8.	zná základní pojmy víry, uvědomuje si, že patří do společenství církve, kde se učí prožívat Boží lásku s lidmi
9.	chápe skutečnost modlitby a umí ji použít ve svém životě

Učivo							Téma
1.1.1. každý člověk je originál a všichni tvoříme jednotu
1.1.2. vnímáme „řeč“ obyčejných věcí kolem sebe a učíme se naslouchat svému okolí a tím se učíme pozitivnímu vztahu k Bohu, který vede k rozhovoru s ním
1.1.3. uvědomění si pozitivního prožitku z projevu důvěry a lásky a potřeby poděkovat za něj
1.1.4. rozeznáváme co kladného i záporného můžeme svým chováním způsobit
1.1.5. učíme se skrze modlitbu o pomoc pro své bližní
1.1.6. vysvětlit symboliku společného stolu pro rodinné slavnosti, při společném jídle, při narozeninách atd.
1.1.7. učíme se vidět kolem sebe znamení křesťanského světa, učíme se znamení kříže a vnímáme modlitbu jako rozhovor s Bohem	1.1. kdo jsem Já a život ve společenství

Bůh mě má rád a je se mnou
	
1.2.1. seznámení se s významem pojmu advent
1.2.2. přiblížení si biblických postav Marie a Josefa jako rodičů Ježíše
1.2.3. základní biblické události o narození Ježíše, jako světla, které ukazují na cestu	1.2. objevení smyslu adventu a Vánoc
	
1.3.1. první seznámení Biblí
1.3.2. proměnit smutek v radost – svatba v Káni Galilejské
1.3.3. mohu se stát Ježíšovým učedníkem – Ježíš povolává učedníky
1.3.4. vím na koho se mohu obrátit s prosbou o pomoc – utišení bouře
1.3.5. stát se jistým ve svém životě - dům na skále a na písku
1.3.6. úcta k nemocným a postiženým - uzdravení slepého	1.3. porozumění náboženské formě řeči Bible na příbězích Ježíšova života
	
1.4.1. vědomé vstoupení do postní doby a poznání znamení kříže
1.4.2. seznámení se základními biblickými událostmi:
Svatého týdne:	
- vjezd do Jeruzaléma
- Poslední večeře
- Velikonoční liturgie
1.4.3. vnímání symbolů: bolesti, smutku, světla, tmy, zvonů, velikonoční svíce
1.4.4. neděle je dnem, kdy oslavujeme Ježíšovo zmrtvýchvstání
1.4.5. seznámení s událostí seslání Ducha Svatého	1.4. uvedení do období postní doby a slavnosti Velikonoc, kdy křesťané slaví vítězství života nad smrtí

1.5.1. moje maminka a Maria „maminka všech lidí“
1.5.2. uvědomění si, že patřím mezi Ježíšovy přátele, že patřím do církve, kde spolu s druhými žiji své radosti a problémy a scházím se ke společné modlitbě
1.5.3. naučit se modlitbu Otče náš a rozlišit modlitbu díků, proseb a chval	1.5. objevení, že církev je duchovní rodina

Ročníkové výstupy pro II. ročník
Bůh nás zve

Žák na konci roku:

1.	je si vědom působení Boha v dějinách spásy a přijal pozvání ke spolupráci a ke společnému životu s druhými a na základě zkušenosti rozpoznávání, že Bůh a já patříme k sobě
2.	na základě prožívání liturgických slavností, náboženských symbolů a biblických příběhů pochopil, jak lidé žijí ve vztahu s Bohem
3.	orientuje se v biblické zprávě o stvoření a v základech dějin spásy, které se dotýkají samých základů lidského i křesťanského života
4.	umí prožívat období adventu jako čas očekávání a popíše křesťanské poselství Vánoc
5.	disponuje základními znalostmi o Ježíšově působení a uskutečňuje první kroky v následování Ježíše ve svém životě

6.	objevil vnitřní rozměr vnitřního světa své osobnosti a projevil zájem o cvičení základních prvků rozvoje vnitřního duchovního světa: ztišení, vnitřní soustředění a vnímání významu událostí zažitých ve světě kolem
7.	má vhled do základních druhů křesťanských modliteb a využívá je k rozhovoru s Bohem; na základě vnějšího podnětu je schopen vyjádřit svůj postoj k modlitbě

Učivo									Téma
2.1.1. Boží přítomnost ve stvořeném světě, ve společenství bratrů a sester i ve světě techniky
2.1.2. na základě poznatku, že Bůh zná každého z nás jménem a má nás rád, vnímám stvořený svět jako znamení Boží lásky
2.1.3. Bůh stvořil člověka jako svůj obraz; vše co učinil Bůh bylo dobré
2.1.4. seznámení s příběhem o pádu člověka; objevit schopnost rozlišovat dobro a zlo a jejich důsledky
2.1.5. základní biblické příběhy z počátků dějin spásy
2.1.6. seznámení s životním příběhem světců, jako příklad k následování (Tarzicius, Dominik Sávio, Marie Goretti)	2.1. stvoření světa a první hřích člověka
	
2.2.1. seznámení se symbolikou adventního věnce a praktického uvádění do adventní doby, jako přípravy na příchod milující osoby
2.2.2. naučit se formulovat a chápat slova modlitby „Zdrávas Maria“
2.2.3. Vánoce připomínají a symbolizují narození Ježíše Krista (Bůh vstupuje na tuto zem), jako největší dar Boha vůči člověku	2.2. Advent a Vánoce jako čas očekávání radostné zvěsti
	
2.3.1. první odhalení Ježíšova poslání – dvanáctiletý Ježíš v chrámě
2.3.2. Ježíšovo ztotožnění s člověkem – Ježíšův křest
2.3.3. Učit se odolávat pomocí modlitby pokušením – Ježíš na poušti
2.3.4. zkušenost důvěry a strachu – Ježíš kráčí po moři
2.3.5. význam přátelství a pomoci bližnímu – Ježíš uzdravuje a pomáhá	2.3. evangelijní příběhy Ježíšova života
	
2.4.1. seznámení s liturgií Popeleční středy – symbolika popela
2.4.2. pronikáme do základních biblických událostí Svatého týdne:	- vjezd do Jeruzaléma
	- poslední večeře
	- příběh pašijí
2.4.3. poznáváme liturgii velikonočního třídenní a uvědomujeme si podle svých možností jejich smysl
2.4.4. uvědomění si symboliky velikonoční svíce a Ježíšova zmrtvýchvstání jako největšího zázraku křesťanské víry	2.4. proniknutí do liturgie postní a velikonoční doby
	
2.5.1. zmrtvýchvstalý Ježíš se zjevuje apoštolům a zve je k následování
2.5.2. nejdůležitější události Mariína života, jako vzoru křesťana
2.5.3. pomoc bližním - milosrdný Samaritán (Charita)
2.5.4. působení Božího slova – podobenství o rozsévači
2.5.5. příběh seslání Ducha Svatého, který zbavuje a proměňuje strach 	člověka v pokoj; základní symboly znázorňující Ducha Svatého
2.5.6. objevení přítomnosti církve všude tam, kde žijí křesťané	2.5. následování Ježíše svým životem

Ročníkové výstupy pro III. Ročník
Bůh k nám přichází

Žák na konci roku:

1.	spolupracuje s knězem v místě bydliště a objevuje společný život s místní křesťanskou obcí a svými vrstevníky
2.	poznává a praktikuje základní pravidla pro komunikaci s Bohem a pro vzájemné soužití mezi lidmi a dokáže rozlišit lidský rozměr člověka a duchovní rozměr člověka
3.	chápe, že svátost smíření a svátost eucharistie je dar pro člověka, a proto využívá její význam pro osobní život 1
4.	je pozorný vůči morálním konfliktům v rozsahu svých dětských zkušeností a konfrontuje se v nich s  Desaterem
5.	chápe Desatero jako pravidla, která pomáhají ke šťastnému životu
6.	rozumí svátosti eucharistie jako setkání s Kristem a zaujímá osobní postoj ke Kristově přítomnosti v eucharistii
7.	umí se připravit na přijetí svátosti smíření, a přijímá její účinky

	1 Pokud se ve vyučování připravuje k přijetí svátosti smíření a eucharistie.

Učivo								Téma

3.1.1. štěstí člověka vyplývá z jeho blízkosti Bohu a v konání dobra
3.1.2. překážku opravdovému štěstí vytváří hřích; pojem „dědičný hřích“ a „hřích“
3.1.3. Desatero:
- vidíme Boží lásku a setkáváme se s ní – 
1. přikázání                  
- Boží jméno a jeho symboly – 2. přikázání
- slavení neděle – 3. přikázání
- rodina jako společenství – 4. přikázání
- hodnota lidského života – 5. přikázání
- čistota srdce (Anička Zeliková) – 
6. a 9. přikázání
- úcta k majetku svému i bližních – 
7. a 10. přikázání
- citlivost vůči vyslovenému slovu – 
8. přikázání	3.1. Desatero
	
3.2.1. Bůh přijímá a miluje každého člověka, takového jaký je
3.2.2. Bůh odpouští hřích a proměňuje jej
3.2.3. co je to svědomí
3.2.4. co je to svátost smíření a co způsobuje
3.2.5. Bůh přichází k člověku čistého srdce – Maria jako vzor	3.2. Advent a Vánoce, jako čas k připravování čistého srdce pro přijetí Krista
	
3.3.1. Mše svatá – seznámení s liturgickým prostorem kostela
3.3.2. Písmo svaté jako Boží slovo:
	- bohoslužba slova a bohoslužba oběti
	- objevit tajemství proměňování
	- svaté přijímání jako setkání s Kristem	3.3. mše svatá
	
3.4.1. doba postní jako příprava na Ježíšovu smrt a zmrtvýchvstání
3.4.2. seznámit s průběhem a významem biblické události poslední večeře a pochopit souvislost poslední večeře se mší svatou
3.4.3.porozumět významu přítomnosti Ježíše Krista v eucharistii.
3.4.4. zopakovat a prohloubit význam velikonoční události pro život křesťana	3.4. doba postní a velikonoční příprava a samotná hostina u stolu Páně
	
3.5.1. setkání s Ježíšem působí v našem srdci proměnu
3.5.2. Maria člověk hluboké víry nás nasměrovává ke Kristu
3.5.3. seznámení s dary Boží lásky – jednotlivé svátosti
3.5.4. působení Ducha Svatého ve mně a v bližních a v každodenních událostech	3.5. společenství církve zve na hostinu

Průřezová témata

Nepovinný předmět náboženství se  prostřednictvím průřezových témat orientuje na integrální rozvoj osobnosti žáka v jednotě jejích složek fyzických, psychických a duchovních. Smyslem je, aby si žák uměl kvalifikovaným způsobem klást otázky po smysluplnosti lidské existence ve světě a společnosti, aby rozuměl nabídkám různých typů odpovědí a aby cítil potřebu formulovat samostatně svoji vlastní odpověď a stal se v duchu této odpovědi a podle svých možností schopným utvářet vlastní život.

Osobnostní A sociální výchova

Tematické okruhy osobnostní a sociální výchovy jsou členěny do tří částí, které jsou zaměřeny na osobnostní, sociální a mravní rozvoj. Pro jejich realizaci zařazuje předmět do výuky témata, která reflektují aktuální potřeby žáků, popřípadě vycházejí ze vzájemné domluvy s nimi. Všechna uvedená témata se uskutečňují prakticky, prostřednictvím vhodných her, cvičení, modelových situací a příslušných diskusí.
Nepovinný předmět náboženství lze naplňovat prostřednictvím témat směřujících k rozvoji schopností poznávání, sebepoznání a sebepojetí, poznávání lidí, mezilidských vztahů a morálnímu rozvoji.

osobnostní rozvoj:
Rozvoj schopnosti poznávání, sebepoznání a sebepojetí
Nepovinný předmět náboženství klade v prvních ročnících důraz na uvědomění si pozitivního vztahu k sobě samému, žák poznává na základě probírané látky základní zásady chování, zodpovědnosti a křesťanská východiska důstojnosti lidské osoby (1.1, 2.1.2, 2.1.3, 3.2.1, 3.2.2). 
(číselné znaky jsou odkazy na tématické celky a probírané učivo v jednotlivých ročnících)

sociální rozvoj:
Vzájemné poznávání se ve společenství, výchova k dobrým vztahům a chování podporujícímu dobré vztahy
Kvalita vztahů žáka k lidem je v nepovinném předmětu náboženství dávána do vztahu s Bohem jako nedílná součást identity křesťana, která vytváří základní zásady chování v rodině a v kolektivu. Výuka rozvíjí a koriguje schopnost žáka důvěřovat a mít solidaritu s druhými (1.1, 1.3.6, 2.3.5, 2.5.3, 3.1.3, 3.3).

morální rozvoj:
Rozvíjí duchovní postoj a hodnoty a jejich projevy v chování a životě lidí; vytváří povědomí o pomáhajícím a prosociálním chování.
Nepovinný předmět náboženství pomáhá k rozvoji vědomostí o obecných principech lidského jednání a o hodnotě křesťanských mravních ideálů, vede k uznání důstojnosti člověka bez ohledu na jeho schopnost podat výkon a rozvíjí duchovní postoj žáka na základě zkušenosti s pozitivním příkladem biblických příběhů a Desatera.

ENVIROMENTÁLNÍ VÝCHOVA

Skrze využití tematických okruhů enviromentální výchovy v hodinách nepovinného předmětu náboženství vedeme žáky k poznání a k pochopení komplexnosti a složitosti vztahu člověka a životního prostředí, rozvíjíme vztah odpovědnosti za jednání společnosti i každého jedince; ovlivňujeme v zájmu udržitelnosti rozvoje lidské civilizace životní styl a hodnotovou orientaci žáků.
Nepovinný předmět náboženství se v prvních ročnících v rámci tohoto průřezového tématu zabývá především rozvojem tematického okruhu lidské aktivity a problému životního prostředí (1.1.3,2.1, 3.1.3).

MEDIÁLNÍ VÝCHOVA

Průřezové téma Mediální výchova v nepovinném předmětu náboženství plní v 1. vzdělávacím období funkci spíše rozlišovací a orientační. Pomáhá žáka vybavit základní úrovní mediální gramotnosti. Žák je seznámen s různými médii,ve kterých se pracuje s křesťanskou tematikou, a s jejich využitím v oblasti sebevzdělání i osobním životě. Žák je také seznámen také s různými typy sdělení, jejich rozlišováním a nabídkou:
křesťanské pořady v televizi – Velikonoce, Vánoce, filmy, hry, s uvedením do tématu a následným vyhodnocením v hodině,
seznámení s „uměním číst“ v časopisech pro tuto věkovou kategorii
využívání internetu a počítačové mediální techniky v hodinách, kde společně diskutujeme a předáváme své pohledy na shlédnuté programy (1.2.3, 2.1.5, 3.4.).

(Čísla jsou z osnov nepovinného předmětu náboženství)

Doporučené mimoškolní aktivity:
výlet na významné místo v regionu
účast na děkanátní, popř. diecézní, pouti dětí
návštěva farního kostela a seznámení se s liturgickým prostorem
zapojení se do výtvarných soutěží
účast na farních dnech, akcích školy a obce

Strategie k rozvíjení klíčových kompetencí 
pro II. výukový blok
(4. – 5. třída)

Kompetence k učení

1.	Vyhledává a třídí informace a na základě jejich pochopení, propojení a systematizace je efektivně využívá v procesu učení, tvůrčích činnostech a praktickém životě. 
Učitel předmětu učí žáky pracovat s různými zdroji informací (tištěnými, elektronickými atd.) týkajícími se Bible, a to tak aby jejich poselství nejen pochopili, ale také dokázali realizovat ve svém životě; zadává žákům samostatné práce vyžadující aplikaci teoretických poznatků.

2.	Samostatně pozoruje a experimentuje získané výsledky porovnává kriticky posuzuje a vyvozuje z nich závěry pro využití v budoucnosti. 
Obsahem učební látky je rozvíjení schopnosti žáků vnímat události svého života a zpracovávat je jako životní zkušenost, tj. schopnost transformovat na základě reflexe prožitých událostí své jednání v budoucnosti. V tomto směru se chce předmět se chce systematicky zabývat v tomto směru etickým rozměrem života žáků

3.	Poznává smysl a cíl učení, má pozitivní vztah k učení, posoudí vlastní pokrok a určí překážky či problémy bránící učení.
Učební látka nepovinného předmětu náboženství umožňuje projektovou práci (advent nebo postní doba), kdy si žáci stanoví konkrétní cíle a po ukončení projekt společně vyhodnotí.

Kompetence k řešení problémů

        1.		Vnímá nejrůznější problémové situace ve škole i mimo ni, rozpozná a pochopí problém, přemýšlí o      nesrovnalostech a jejich příčinách. Promyslí a naplánuje způsob řešení problémů a využívá k tomu vlastního úsudku a zkušeností. 
Tuto kompetenci rozvíjí předmět náboženství tím, že učí vnímat a řešit nejrůznější problémové situace podle příkladu biblických postav.
2.	Vyhledá informace vhodné k řešení problému, nenechá se odradit případným nezdarem a vytrvale hledá konečné řešení. 
Předmět vytváří pro žáky praktické problémové úlohy a situace, při nichž je nutné řešit praktické úlohy evangelizačního rozměru v místě bydliště.
3.	Samostatně řeší problémy; volí vhodné způsoby řešení; užívá při řešení problémů analogie, logické a empirické postupy. 
Předmět náboženství nabízí pro řešení současných problémů příklad biblických postav. Zařazujeme do výuky modelové příklady, kde se učíme vlastnímu úsudku a zkušenosti.

Kompetence komunikativní

1.	Formuluje a vyjadřuje své myšlenky a názory v logickém sledu, vyjadřuje se výstižně, souvisle a kultivovaně. 
Ve vyučování klademe důraz na týmovou práci, při níž vedeme diskuze, učíme se formulovat své myšlenky. Využíváme metody verbální a neverbální komunikace obsahující prvky prezentace výsledků.
2.	Využívá informační a komunikační prostředky a technologie pro kvalitní a účinnou komunikaci s okolním světem. 
V předmětu vyžadujeme od žáků využívání informačních technologii pro získávání informací. Zapojení se do soutěží a aktivit mezi školami a regiony v náboženských a komunikativních dovednostech. Zapojení se do života farnosti – liturgie, nástěnka, atd. 

Kompetence sociální a personální
1	Vytváří si pozitivní představu o sobě samém, která dál podporuje jeho sebedůvěru a samostatný rozvoj; ovládá a řídí svoje jednání a chování tak, aby dosáhl pocitu sebeuspokojení a sebeúcty. 
Tento bod rozvíjí předmět náboženství tím, že v tématických celcích „Bible průvodce naším životem“ a „Ježíš povzbuzuje na cestě do Božího království“ si žák osvojí pozitivní představu o sobě samém (Mojžíš) a přivlastní si vzorce řízení svého jednání (Vyvolený národ, horské kázání), které vedou k dosažení pocitu sebeuspokojení a sebeúcty.
2	Přispívá k diskuzi v malé skupině i k debatě celé třídy, chápe potřebu efektivně spolupracovat s druhými při řešení daného úkolu, oceňuje zkušenosti druhých lidí, respektuje různá hlediska a čerpá poučení z toho, co si druzí lidé myslí, říkají a dělají. 
Obsah předmětu náboženství rozvíjí schopnost žáků žít ve společenství, které se vytváří společnou diskuzí a společným řešením daných úkolů. Žák si cení a respektuje jiný názor na základě seznámení se s evangelními blahoslavenstvím. Pochopil, že tyto zkušenosti pomáhají při řešení svých osobních vztahů i dalších personálií v životě.
3	Na základě ohleduplnosti a úcty při jednání s druhými lidmi dokáže v případě potřeby poskytnout pomoc nebo o ni požádat. 
Tématické celky předmětu náboženství vedou k uvědomování si podílu na spoluvytváření světa. Učí se vnímat svět jako společný domov ve kterém má každý své místo, za který jsme zodpovědní a který vypovídá o svém Tvůrci.

Kompetence občanské

      1.    Respektuje přesvědčení druhých lidí, váží si jejich vnitřních hodnot, uvědomuje si jejich povinnost
                 postavit    se proti fyzickému i psychickému násilí. 
Obsah předmětu seznamuje žáka s klady i zápory života společnosti ve které žijeme. Učí vcítit se do situace trpících lidí, vede k postoji milosrdenství, ke kreativnímu a iniciativnímu řešení situace a k nabídnutí účinné pomoci druhým lidem. K prezentaci názorů žáků se využívá diskusního kruhu či panelové diskuze, je poskytována možnost projevit své pocity a nálady a upozornit na psychické a fyzické násilí se kterým se setkávají.
2.	Chápe základní principy na nichž spočívají zákony a společenské normy, je si vědom svých práv a povinností ve škole i mimo školu. 
Žák pochopí základní principy života člověka skrze učební látku (Mojžíš, Ježíšova blahoslavenství)vycházející s židovsko - křesťanské tradice, o niž se opírá Kodex základních lidských práv (Listina základních práv a svobod). 

Kompetence pracovní

1.	Adaptuje se na změněné nebo nové pracovní podmínky, využívá znalosti a zkušenosti získané v jednotlivých vzdělávacích oblastech v zájmu vlastního rozvoje i své přípravy na budoucnost. 
Předmět náboženství nabízí rozvoj kreativity, učí novým cestám a netradičním způsobům s materiály tak, aby výsledek pracovní činnosti byl nejen kvalitní a funkční, ale aby současně přinesl žákovi radost; vede k samostatnému rozhodování se mimo vyučování, zapojení se do života farnosti, přípravě akcí pro mladší spolužáky i rodiče.

Ročníkové výstupy pro IV. ročník
	
Žák na konci roku:
1. objevuje své místo ve farnosti a v konkrétní práci pro druhé
2. hlouběji dokáže prožívat přijímané svátosti a aplikuje je do konkrétních situací svého života
3. rozumí základnímu křesťanskému postoji víry, naděje a lásky, oceňuje jej a je připraven vnitřně se na něm angažovat
4. disponuje základními vědomostmi o biblické zvěsti a o křesťanském učení
5. je pozorný vůči rozvoji vlastního svědomí a je připraven sám se na tomto procesu podílet
6. rozumí základním druhům modlitby a základnímu chování spojenému s modlitbou
7. vnímá, že skrze život ve společenství se přibližuje Bohu

Učivo                                                                           Téma
4.1.1. uvědomit si důležitost Božího slova pro život –      znalost    pořadí a názvů knih SZ a NZ
4.1.2. příběh o Mojžíšovi a putování Izraelitů do zaslíbené země – motivace pro moji životní cestu
 - Hospodin oslovuje Mojžíše i každého z nás tam, kde jsme
 - „hořící keř“ - Hospodin oslovuje ochotné a připravené srdce člověka
 - událost „Velké noci“ a následné vyjítí z egyptského otroctví
 - „přechod Rudým mořem“ odvaha k vykročení na cestu životem
 - „putování pouští“ Bůh doprovází své děti na cestě života ke svobodě
 - „zaslíbená země“ dovršení cesty Mojžíše a Izraelitů; splnění slibů Hospodinem	4.1. Bible, průvodce naším životem	
4.2.1. aktivní a tvůrčí prožívání přítomnosti připravit cestu pro narození Ježíše
4.2.2. poznávání, že život je směřování ke světlu
4.2.3. příklady svatých a současné vzory pomáhající kráčet ke světlu a být světlem pro druhé
4.2.4. seznámení s událostmi Ježíšova narození podle Matoušova a Lukášova evangelia	4.2. Advent a Vánoce, cesta ke světlu a prožívání přítomnosti	
4.3.1. seznámení s textem a událostí horského kázání
4.3.2. blahoslavenství jako životní program křesťana na cestě ke štěstí
4.3.3. seznámení s blahoslavenstvími v horském kázání
4.3.4.Ježíš uzdravuje slepé, hluché a nemocné na jejich životních cestách
4.3.5. za koho pokládám Ježíše	4.3. Ježíš povzbuzuje na cestě do Božího království	
4.4.1. okolnosti odchodu Izraelitů z Egypta a slavnost židovské „Velké noci“
4.4.2. souvislosti mezi základní událostí života Izraele, slavení Ježíšovy poslední večeře a naší mší svatou
4.4.3. událost Petrova zapření jako příklad lidského selhání a upřímné lítosti
4.4.4. události křížové cesty s poukazem na lidi, kteří se setkali s Ježíšem 
4.4.5. propojení události vyjítí z Egypta a současnou křesťanskou velikonoční liturgií
4.4.6. „prázdný hrob“ očima apoštola Petra
4.4.7. evangelijní události po Ježíšově zmrtvýchvstání	4.4. díváme se na postní a velikonoční dobu očima apoštola Petra	
4.5.1. rozměr společenství při mši svaté a objevování vlastního místa v něm
4.5.2. církev jako společenství, ve kterém má každý své místo a svůj úkol
4.5.3. zopakovat znalosti o průběhu mše svaté a uvědomit si, že jde o prostor setkávání člověka s Bohem a člověka s člověkem
4.5.4. základní křesťanské modlitby a jejich aplikace pro život člověka
4.5.5. znalost liturgie církevního roku s poukazem na osobní zapojení křesťana do této liturgie	4.5. vrůstání do společenství církve shromážděné kolem Ježíše	

Ročníkové výstupy pro V. ročník

Žák na konci roku:
1.	je schopen odpovědět na životní výzvy – podle příkladu Ježíše a životem ve společenství církve spoluvytvářející tento svět
2.	je otevřený pro spolupráci v místnímu regionu, který ho obklopuje v jeho celistvosti; nejen jako objektu vědeckého přístupu, ale i z pohledu dějin spásy
3.	je schopen si klást otázky, řešení hledá nejen v plnosti možností seberealizace, ale uvědomuje svoji ohraničenost a své vlastní rozpory
4.	nachází řešení a odpovídá na výzvy svého života skrze základní existenciální zkušenost s otevřeností pro jejich náboženskou hloubku
5.	chápe základní historické souvislosti vzniku a rozvoje křesťanských slavností a svátků, národních světců a je otevřený k přijetí příkladu jejich života
6.	chápe základní rozdíly v učení různých křesťanských církví; získává toleranci k lidem majícím jiné náboženské smýšlení

Učivo                                                                             Téma
5.1.1. vnímáme svět, ve kterém žijeme jako náš společný domov, kde máme své místo a jsem schopen za ně nést zodpovědnost
5.1.2. seznámení s životem národního patrona sv. Václava
5.1.3. odpověď Abraháma na Boží výzvu; rozhodnutí pro nový život, vydání se na cestu a uzavření smlouvy s Hospodinem (mapa)
5.1.4. seznámeni se světovými náboženstvími mající svůj počátek u Abraháma	5.1. objevení domova a vyjítí na cestu k Bohu	
5.2.1. uvědomit si význam ticha potřebného k naslouchání a k osobní modlitbě
5.2.2. Jan Křtitel jako ten, který ohlašuje narození Mesiáše
5.2.3. zeměpisné reálie okolí Betléma, v Palestině a Středozemí související narozením Ježíše	5.2. Advent a Vánoce – dobrota a láska chtějí přicházet skrze ztišení a naslouchání k člověku	
5.3.1. svátost křtu, eucharistie, smíření, biřmování, manželství, kněžství, pomazání nemocných jako viditelná znamení Boží přítomnosti ve světě
5.3.2. objevení Ježíše na základě evangelijního výroku „kdo jsem…“	5.3. objevení Ježíše skrze svátosti	
5.4.1. reálie křížové cesty – Ježíšovo utrpení, smrt a zmrtvýchvstání je nám nadějí, že Bůh nás neopouští i v temných chvílích života (návštěvě křížové cesty, hospice – uvědomění si bolesti jako součásti života)
5.4.2. vnímání velikonoční události ne pouze jako biblické historické události, ale jako aktuálního poselství pro svět a pro zkušenost člověka s nemocí, utrpením a smrtí
5.4.3. výklad průběhu velikonoční liturgie v kontextu liturgického roku
5.4.4. velikonoční symboly	5.4 objevení velikonočního tajemství skrze utrpení a smrt	
5.5.1. počátky šíření křesťanství v Evropě v prvních staletích (apoštol Pavel)
5.5.2. počátky šíření křesťanství v naší vlasti (sv. Cyril a Metoděj)
5.5.3. křesťanské církve u nás s v Evropě
5.5.4. Duch Svatý, který sjednocuje – ekumenismus (A.C. Stojan)
5.5.5.svým křesťanským jednáním se zapojujeme do vytváření současné společnosti	5.5. šíření křesťanství v Evropě	

Průřezová témata

Osobnostní a sociální výchova

Osobnostní rozvoj:
Rozvoj osobnosti formou cvičení seberegulace a sebeorganizace.
	Nepovinný předmět náboženství se systematicky věnuje rozvíjení tématu svědomí v jehož rámci žák dokáže reflektovat své jednání a jednání druhých lidí z hlediska dobra a zla a motivuje žáky k trpělivé práci na rozvíjení pozitivních volních vlastností, tato oblast je rozvíjena všude, kde je tématem rozvíjení svědomí žáka od heteronomního směrem k autonomnímu.
	Rozvíjením tématu „svědomí“ se zabýváme v tématickém celku „Díváme se na postní a velikonoční dobu očima apoštola Petra“ (4.4.3.), předmět se snaží motivovat žáky k trpělivé práci na biblických příkladech např. putování izraelitů do zaslíbené země (4.1.2.)

Sociální rozvoj:
Rozvíjí dovednosti dobré komunikace, empatického a aktivního naslouchání a také rozvíjí základní komunikační dovednosti  pro spolupráci.
	V hodinách náboženství se učí aktivnímu naslouchání shrnováním a parafrázováním myšlenek z biblických textů zaměřených k tématickým celkům; dále seznamujeme s pravidly efektivního dialogu, který potom prakticky procvičujeme pod vedením vyučujícího na tématech týkajících se  konkrétních životních situacích a souvisejícími s přečteným biblickým textem.
	Tématický celek „Advent a Vánoce – cesta ke světlu a prožívání přítomnosti“ nám nabízí skrze vánoční biblické texty možnost procvičení se v aktivním naslouchání a následné komunikaci o prožití vánočního období. (4.2.4.) Dalším vhodným tématem k rozvinutí průřezového tématu osobnostní a sociální výchova v části sociální rozvoj žáka je látka v tématickém celku „Šíření křesťanství v Evropě“ (5.5.5.)

Morální rozvoj:
Schopnost řešit problémy spolu s rozhodovacími dovednostmi vedou k uvědomování si hodnoty různosti lidí, názorů, přístupů k rozhodování a  řešení životních situací.
	V této části tématu seznamujeme žáky s typy problémů ve vztazích mezi lidmi, jejich obvyklými příčinami, důsledky a strategiemi překonávání. Sledujeme reálné problémy křesťanů v této sekulární společnosti, dostáváme se ke konkrétním problémům žáků a společně hledáme řešení na daná témata. Při výuce si na konkrétním příkladu uvědomujeme mravní rozměry různých způsobů lidského chování.
	Tuto část průřezového tématu procvičíme při tématu „Bible průvodce naším životem“, kde se věnujeme biblické postavě Mojžíše (4.1.2.) , nebo v tématickém celku „Objevení domova a vyjítí na cestu k Bohu“, kde dané téma můžeme rozvinout na biblické postavě Abraháma. (5.1.3.)

Výchova demokratického občana

Občanská společnost a škola utváří a rozvíjí demokratické vědomosti, dovednosti a postoje potřebné pro aktivní účast žáků – budoucích dospělých občanů – v životě demokratické společnosti.
	V tomto vzdělávacím období klademe důraz na vytváření společenství mezi žáky navzájem, vyučujícím a farností, kde žáci zakoušejí otevřené partnerství budované na principu evangelního poselství lásky a svobody. Tématický okruh rozvíjíme zaměřením se na dodržování pravidel života daných Abrahámovi a Mojžíšovi, která vedou k pochopení významu řádu, pravidel a zákonů pro fungování společnosti.
	 S tímto průřezovým tématem se setkáme v tématickém celku“Bible průvodce naším životem“ v učivu o hořícím keři. (4.1.2.) Postava Abraháma nás vybízí k rozhodování se k novému životu a vydání se na cestu svého osobního života k plnohodnotnému životu v občanské společnosti. (5.1.3.)

Výchova k myšlení v Evropských a globálních souvislostech

Evropa a svět nás zajímá, vycházíme ze zkušeností a poznatků žáků z běžného života i mimořádných událostí rodině a získaných v obci a nejbližším okolí. Téma rozšiřujeme na sousední národy, na život v nich, zvyky  a tradice.
	V hodinách náboženství seznamujeme žáky s místními zvyky a tradicemi, které vycházejícími s křesťanství, které dalo Evropě tvář – Vánoce, velikonoce a slavnost místního kostela, srovnáváme je se slavením těchto svátků v okolních národech Evropy. Téma doplníme událostmi s života našich světců, kteří sehráli svoji nezastupitelnou roli v dějinách Evropy.
	Přiblížení zvyků a tradic vycházejících z křesťanství, které prožíváme o Vánocích, velikonocích a při místních slavnostech patronů kostela nám toto téma otevře v učivu vztahujícím se k těmto událostem. (4.2.1., 5.4.4.) Učitel vede žáky v tomto tématu k poznání a pochopení života a díla významných křesťanských Evropanů a iniciuje zájem žáků o osobní vzory – patroni Evropy sv. Benedikt, sv.Cyril a Metoděj a další národní světci – sv. Václav, sv. Vojtěch. (4.2.3.,5.5.)

Multikulturní výchova

Lidské vztahy – právo všech lidí žít společně a podílet se na spolupráci; udržovat tolerantní vztahy a rozvíjet spolupráci s jinými lidmi, bez ohledu na jejich kulturní, sociální, náboženskou, zájmovou nebo generační příslušnost. Klademe důraz na uplatňování principu slušného chování a kvalitu mezilidských vztahů pro harmonický rozvoj osobnosti.
	Předmět náboženství rozvíjí tuto oblast v tomto tématu tím, že rozvíjí křesťanské chápání lidské osobnosti jako Božího obrazu, ze kterého plyne obecné uznání práva na lidskou důstojnost. Zejména při uplatňování principu slušného chování a kvality mezilidských vztahů vycházíme v tomto tématu z Ježíšova Horského kázání.
	Tématický okruh průřezového tématu realizovaného skrze mezilidské vztahy se v hodinách náboženství uskuteční při probírání látky Horského kázání v tématickém celku – Ježíš povzbuzuje na cestě do Božího království. (4.3.1.,4.3.2.,4.3.3.) 

Environmentální výchova

Lidské aktivity a problémy životního prostředí se rozvíjí v tomto okruhu v tomto zaměření: ochrana přírody a kulturních památek, uvést příklady z okolí, zásada předběžné opatrnosti, ochrana přírody při velkých církevních setkáních, krajinotvorné prvky.

	Nepovinný předmět náboženství vytváří v tomto průřezovém tématu možnost otevřít biblický pohled na lidské aktivity a problémy životního prostředí. Na tomto základě rozvíjí porozumění vztahům člověka a prostředí a důsledkům lidských činností na toto prostředí, pěstuje návyky nezbytné pro každodenní žádoucí jednání vůči prostředí. Pro toto téma je důležité si také uvědomit propojení mezi životním prostředím a péčí o kulturní památky na místní a regionální úrovni. 
	Tento okruh realizujeme v hodinách budováním pozitivního vztahu žáka k ochraně životního prostředí v tématickém celku „Objevení domova a vyjítí na cestu k Bohu“ kde si žák ovědomuje, že svět je náš společný domov a my máme za něj osobní zodpovědnost. Učíme se vnímat estetické hodnoty prostředí v místě bydliště popř. našeho regionu. (5.1.1.) Ve vyučování náboženství propojíme souvislosti mezi životním prostředím a kulturními památkami tak, že uskutečníme výlet k místním památkám, kde se seznámíme s historií, vznikem a umístěním v krajině. Naše aktivita přírodnímu prostředí se stává konkrétní skrze výzdobu tohoto místa nebo úklidem jeho okolí atd. (4.5.2)

Mediální výchova

Kritické čtení a vnímání mediálních sdělení – v tomto tématickém okruhu pěstujeme kritický přístup ke zpravodajství a reklamě, učíme žáky rozlišování zábavných prvků ve sdělení od informativních a společensky významných, vedeme k chápání podstaty mediálního sdělení, objasňujeme jeho cíle a pravidla.
	Náplň učiva v nepovinném předmětu náboženství vede k využívání potenciálu médií jako zdroje informací a zábavy. Napomáhá rozvoji citlivosti vůči návykovým stereotypům při sledování televize, internetu a při trávení volného času u počítačových her. Pro uplatnění žáka v pluralitní společnosti je důležité umět zpracovat, vyhodnotit a využít podněty , které přicházejí z okolního světa a s kterými se setkává v médiích. V tomto tématickém celku reagujeme na tyto potřeby při rozebírání obsahů konkrétních mediálních pořadů ve vyučovací skupině pomocí vzájemného dialogu a hledáním skutečné pravdy.
	V učivu věnovanému vánočnímu období využíváme znalostí žáka , které získal skrze média a porovnáváme se skutečnou biblickou zvěstí a současným křesťanským pohledem na prožití vánoční radostné zvěsti. (4.2.3.) V jiné části učiva se věnujeme velikonočnímu tajemství, tuto tématiku konfrontujeme se zpracováním v médiích a s probíraným učivem a s konkrétním životem v rodině a farnosti. (5.4.2.) Tímto vyhodnocováním konkrétních informací jak  z  médií, tak z konkrétního života konfrontujeme s životem podle křesťanských zásad a tím rozvíjíme citlivost vůči návykovým stereotypům a trávení volného času.
2. 10 Školní družina
Školní družina pracuje podle samostatného školního vzdělávacího programu pro školní družinu.
3. Charakteristika školního vzdělávacího programu
3. 1  Zaměření školy
V našem pojetí je škola místem, které žáky motivuje a podporuje k aktivnímu učení se. A to nikoli encyklopedickým vědomostem, ale pro život důležitým kompetencím učit se, řešit problémy a sociálním dovednostem. Charakter práce pak má v dětech mimo jiné podporovat pocit bezpečí, možnost pozitivního prožívání, získání zdravého sebevědomí, rozvíjení kritického myšlení a schopnost sebehodnocení. 
3. 2 Výchovné a vzdělávací strategie

Umožnit  žákům osvojit si strategie a motivovat je pro celoživotní učení. 
Podpora dětí k učení se:
Vybírat si a využívat vhodné způsoby, metody a strategie pro aktivní a efektivní učení. 
Vyhledávat a třídit informace a na základě jejich pochopení, propojení a systematizace je efektivně využívat v procesu učení a v praktickém životě.
Využívat informační a komunikační prostředky a technologie.

Podněcovat k tvořivému myšlení, logickému uvažování a ke schopnosti řešit problémy. 
Podpora dětí k učení se:
Samostatně pozorovat a experimentovat, získané výsledky porovnávat, kriticky posuzovat a vyvozovat
z nich závěry pro využití v budoucnosti.
Uvádět věci a znalosti do souvislostí a na základě toho si vytvářet komplexnější pohled
na přírodní a společenské jevy.
Volit vhodné způsoby řešení úkolů, sledovat vlastní pokrok při zdolávání problémů, 
aplikovat osvědčené postupy při řešení obdobných  nebo  nových úkolů a situací.

Vést žáky k všestranné, účinné a otevřené komunikaci.
Podpora dětí k učení se:
Formulovat a vyjadřovat své myšlenky a názory v logickém sledu, výstižně, souvisle a kultivovaně v písemném i ústním projevu.
Naslouchat jiným a porozumět jim. 
Obhajovat vlastní názor vhodnou a kultivovanou argumentací.

Rozvíjet u žáků schopnost spolupracovat a respektovat práci a úspěchy vlastní i druhých
Podpora dětí k učení se:
Spolupracovat ve skupině při řešení daného úkolu, podílet se na vytváření pravidel práce v týmu a na utváření příjemné atmosféry v týmu. 
Aktivně přispívat k diskusi, umět v diskusi obhajovat vlastní názor, ale i 
respektovat zkušenosti a názory jiných.

Připravovat žáky k tomu, aby se projevovali jako svébytné, svobodné a zodpovědné osobnosti, uplatňovali svá práva a plnili své povinnosti.
Podpora dětí k učení se:
Mít sebevědomé vystupování, pozitivní představu o sobě samém, ale současně schopnost vcítit se do situací ostatních a respektovat 
jejich přesvědčení nebo názory.
Řešit praktické problémy a životní situace na základě pochopení principů, jimiž se společnost řídí, znát svá práva i povinnosti.
Schopnosti hodnotit výsledky vlastní činnosti i činnosti jiných.

Vytvářet u žáků potřebu projevovat pozitivní city v chování, jednání a v prožívání životních situací; rozvíjet vnímavost a citlivé vztahy k lidem, prostředí i k přírodě.
Podpora dětí k učení se:
Schopnosti ochrany životního prostředí i ochrany kulturních a společenských hodnot.
Vcítit se do situací ostatních a respektovat jejich přesvědčení nebo názory.

Učit žáky aktivně rozvíjet a chránit fyzické, duševní i sociální zdraví a být za ně odpovědný.
Podpora dětí k učení se:
Schopnosti ochrany vlastního zdraví i zdraví ostatních.
Používat bezpečně materiály, nástroje a vybavení, dodržovat dohodnutá pravidla, povinnosti a závazky, rozhodovat se správně, zodpovědně a 
s ohledem na své zdraví i zdraví jiných. 
Dle svých možností poskytnout účinnou pomoc v situacích ohrožujících život a zdraví.

Vést žáky k toleranci a ohleduplnosti k jiným lidem, jejich kulturám a duchovním hodnotám, učit je žít společně s ostatními lidmi.
Podpora dětí k učení se:
Vnímat kulturní i historické dědictví jako významný fenomén.
Být vnímavý k tradicím a kulturním hodnotám jiných. 

Pomáhat žákům poznávat a rozvíjet vlastní schopností v souladu s reálnými možnostmi a uplatňovat je spolu s osvojenými vědomostmi a dovednostmi při rozhodování o vlastní životní a profesní orientaci.

Podpora dětí k učení se:
Využívat znalosti a zkušenosti získané v jednotlivých vzdělávacích oblastech v zájmu vlastního rozvoje i své přípravy na budoucnost. 
Rozvíjet své podnikatelské myšlení, orientovat se v základních aktivitách potřebných k uskutečnění podnikatelského záměru, 
chápat podstatu,cíl a riziko podnikání.
V celkovém pojetí vzdělávání na naší škole jsou převážně uplatňovány takové formy a metody práce s žáky, aby docházelo k rozvoji    osobnosti jako celku, tudíž i kombinovaně k rozvoji všech klíčových kompetencí. Naplňování jednotlivých klíčových kompetencí ve vzdělávacím procesu žáků je možno izolovaně popsat následujícím způsobem.
Kompetence k řešení problémů rozvíjíme zejména učením v souvislostech, to znamená, že neučíme izolovaná data jednotlivých oborů, ale u dětí vytváříme ucelený obraz světa. Žákům jsou předkládány takové úkoly jejichž řešení vyžaduje znalosti z více oborů lidské činnosti resp. vzdělávacích oblastí a tudíž i více přístupů k řešení. Tyto kompetence rozvíjíme také využíváním co největšího množství zdrojů informací – prací s knihou, internetem, praktickými pokusy, vlastním výzkumem žáků.
Kompetence k učení rozvíjíme individuálně podle dané situace u každého žáka. Hlavními strategiemi jsou kooperativní učení, práce s chybou a rozvoj sebehodnocení žáků.
Kompetence komunikativní rozvíjíme vytvářením dostatečného prostoru pro vyjadřování žáků při problémovém vyučování, v komunitních kruzích, při zpracovávání školních projektů z nejrůznějších oblastí a jejich výstupů.
Kompetence sociální a personální budujeme formami sociálního učení. Snažíme se děti zapojit do organizace činnosti školy. V rámci skupinového vyučování žáci přejímají různé role. 
Kompetence občanské rozvíjíme hlavně učením sociálním, metodami sebepoznávání a seznamováním žáků s jejich právy, odpovědností a povinnostmi. Žáci jsou vedeni k tomu, aby respektovali národní, kulturní a historické tradice. Mimo jiné k tomuto je využívána spolupráce se školami v regionu.
Kompetence pracovní u žáků rozvíjíme opět formou projektové činnosti, skupinové a individuální práce. Důležitou cestou k uvědomění si důležitosti znalosti pracovních postupů a dovednosti používat pracovní nástroje v nejširším smyslu je hodnocení a sebehodnocení všech činností, které žáci provádějí. Dbát na bezpečné prostředí a bezpečnost při práci s různými materiály.
Naší prvořadou ambicí je proměnit školu v prostředí, kde se dětem s velmi různorodými vzdělávacími potřebami dostává nejen kvalitní a kvalifikované vzdělávací péče, ale kde se současně cítí bezpečně a spokojeně. Připojujeme se ke vzdělávacím trendům v Evropě a chceme rozvíjet u žáků kompetence, které jsou nezbytné pro život v Evropě v 21. století. V rámci procesu vzdělávání se věnujeme mimo jiné následujícím kompetencím:
Učení 	
•	Být schopen vzít v úvahu zkušenost, 
•	dávat věci do souvislostí, 
•	organizovat svůj učební proces, 
•	být schopen řešit problémy, 
•	být zodpovědný za své učení.
Objevování
•	Získávat informace z různých zdrojů a posoudit jejich věrohodnost, 
•	zvažovat různé zdroje dat, 
•	radit se s lidmi ze svého okolí, 
•	konzultovat s experty, 
•	vytvářet a pořádat dokumentaci. 

Myšlení a uvažování
•	Chápat kontinuitu minulosti a současnosti, 
•	nahlížet aspekty rozvoje společnosti kriticky, 
•	být schopen se vyrovnávat s nejistotou a komplexností situace, 
•	účastnit se diskusí a vyjadřovat vlastní názor, 
•	vnímat politický a ekonomický kontext při vzdělávání a práci, 
•	hodnotit sociální chování související se zdravím, životním prostředím, 
•	vnímat hodnoty umění, literatury atd.
Komunikace
•	Rozumět a domluvit se, číst a psát ve více jazycích, 
•	být schopen prezentovat, mluvit na veřejnosti, 
•	obhajovat a argumentovat vlastní názor, 
•	naslouchat a brát v úvahu názory druhých, 
•	vyjadřovat se písemnou formou, 
•	rozumět grafům, diagramům a tabulkám.
Kooperace
•	Být schopen spolupráce a práce v týmu, 
•	činit rozhodnutí, 
•	řešit konflikty, 
•	posuzovat a hodnotit, 
•	navazovat a udržovat kontakty.
Práce
•	Vytvářet projekty, 
•	brát na sebe zodpovědnost, 
•	přispívat k práci skupiny a společnosti, 
•	organizovat svou vlastní práci, 
•	projevovat solidaritu, 
•	ovládat matematické a modelové nástroje. 
Adaptace
•	Využívat informační a komunikační techniky, 
•	být flexibilní při rychlých změnách, 
•	nalézat nová řešení, 
•	být houževnatý v případě obtíží.

3. 3  Zabezpečení výuky žáků se speciálními vzdělávacími potřebami

Škola je otevřená vzdělávání žáků se speciálními vzdělávacími potřebami a žáků nadaných.
Žákem se speciálními vzdělávacími potřebami je žák, který k naplnění svých vzdělávacích možností nebo k uplatnění a užívání svých práv na rovnoprávném základě s ostatními potřebuje poskytnutí podpůrných opatření. Tito žáci mají právo na bezplatné poskytování podpůrných opatření z výčtu uvedeného v § 16 školského zákona. Podpůrná opatření realizuje škola a školské zařízení. 

Podpůrná opatření se podle organizační, pedagogické a finanční náročnosti člení do pěti stupňů. Podpůrná opatření prvního stupně uplatňuje škola nebo školské zařízení i bez doporučení školského poradenského zařízení na základě plánu pedagogické podpory (PLPP). Podpůrná opatření druhého až pátého stupně lze uplatnit pouze s doporučením ŠPZ. 

Podpůrná opatření prvního stupně představují minimální úpravu metod, organizace a hodnocení vzdělávání a jsou poskytována žákovi, u kterého se projevuje potřeba úprav ve vzdělávání nebo školských službách a zapojení v kolektivu. Podpůrná opatření prvního stupně nemají normovanou finanční náročnost.

Pokud by k naplnění vzdělávacích potřeb žáka nepostačovalo poskytování podpůrných opatření prvního stupně, doporučí škola nebo školské zařízení (dále jen „škola“) žákovi využití poradenské pomoci školského poradenského zařízení za účelem posouzení jeho speciálních vzdělávacích potřeb.

Podpůrná opatření druhého až pátého stupně se poskytují na základě doporučení školského poradenského zařízení a s informovaným souhlasem zletilého žáka nebo zákonného zástupce žáka.

Podpůrná opatření se poskytují samostatně nebo v kombinacích různých druhů a stupňů v souladu se zjištěnými speciálními vzdělávacími potřebami žáka. Konkrétní druh podpůrného opatření lze poskytovat pouze v jednom stupni.

Členění konkrétních podpůrných opatření do stupňů, pravidla jejich použití a normovaná finanční náročnost podpůrných opatření druhého až pátého stupně jsou stanoveny v příloze č. 1 k této vyhlášce.

Při plánování a realizaci vzdělávání žáků s přiznanými podpůrnými opatřeními je třeba mít na zřeteli fakt, že se žáci ve svých individuálních vzdělávacích potřebách a možnostech liší. Účelem podpory vzdělávání těchto žáků je plné zapojení a maximální využití vzdělávacího potenciálu každého žáka s ohledem na jeho individuální možnosti a schopnosti. Pedagog tomu přizpůsobuje své vzdělávací strategie na základě stanovených podpůrných opatření. Pravidla pro použití podpůrných opatření školou a školským zařízením stanovuje vyhláška č. 27/2016 Sb. 
Podle ŠVP se uskutečňuje vzdělávání všech žáků dané školy. Pro žáky s přiznanými podpůrnými opatřeními prvního stupně je ŠVP podkladem pro zpracování PLPP a pro žáky s přiznanými podpůrnými opatřeními od druhého stupně podkladem pro tvorbu IVP. PLPP a IVP zpracovává škola. 

Vzdělávání žáků se speciálními vzdělávacími potřebami a žáků nadaných se řídí novelou školského zákona č. 82/2015 Sb. a vyhláškou č. 27/2016 Sb., o vzdělávání žáků se speciálními vzdělávacími potřebami a žáků nadaných.

3. 4  Vzdělávání žáků nadaných a mimořádně nadaných

Za mimořádně nadaného žáka se v souladu s vyhláškou č. 27/2016 Sb. považuje žák, jehož rozložení schopností dosahuje mimořádné úrovně při vysoké tvořivosti v celém okruhu činností nebo v jednotlivých oblastech rozumových schopností, v pohybových, manuálních, uměleckých nebo sociálních dovednostech. 

Škola je povinna vytvářet ve svém školním vzdělávacím programu a při jeho realizaci podmínky k co největšímu využití potenciálu každého žáka s ohledem na jeho individuální možnosti. To platí v plné míře i pro vzdělávání žáků nadaných a mimořádně nadaných. 
Výuka žáků by měla probíhat takovým způsobem, aby byl stimulován rozvoj jejich potenciálu včetně různých druhů nadání a aby se tato nadání mohla ve škole projevit a pokud možno i uplatnit a dále rozvíjet. 
Škola je povinna využít pro podporu nadání a mimořádného nadání podpůrných opatření podle individuálních vzdělávacích potřeb žáků v rozsahu prvního až čtvrtého stupně podpory. 

Při vzdělávání nadaných a mimořádně nadaných žáků vychází způsob jejich vzdělávání důsledně z principu nejlepšího zájmu žáka. 
V ŠVP škola stanoví: 
-  pravidla a průběh tvorby, realizace a vyhodnocování PLPP nadaného a mimořádně nadaného žáka; 
-  pravidla a průběh tvorby, realizace a vyhodnocování IVP  mimořádně nadaného žáka. 

Škola vyhledává a rozvíjí talent a mimořádné nadání žáků. Při zjišťování mimořádného nadání žáků spolupracuje s poradenským pracovištěm a na základě závěrů odborného vyšetření sestavuje a realizuje IVP. 
Ředitelka školy může mimořádně nadaného nezletilého žáka přeřadit do vyššího ročníku bez absolvování předchozího ročníku. Podmínkou přeřazení je vykonání zkoušek z učiva nebo části učiva ročníku, který žák nebude absolvovat. Obsah a rozsah zkoušek stanoví ředitelka školy. 

Identifikace nadání

Nadaným žákem se rozumí jedinec, který při adekvátní podpoře vykazuje ve srovnání s vrstevníky vysokou úroveň v jedné či více oblastech rozumových schopností, v pohybových, manuálních, uměleckých nebo sociálních dovednostech. 
Škola si je vědomá značného rozpětí v nadání jednotlivých žáků, toho, že mnoho žáků je zaměřeno jednostranně a mimořádné nadání v jedné oblasti může být u řady z nich vyvažováno nezájmem či nižšími schopnostmi v oblasti jiné. Vyučující dále vycházejí z řady doplňujících metod – pozorování žáků, rozbor jejich písemných prací, studijní výsledky, pohovor se žáky, příp. jejich rodiči, porovnání výsledků testů s dosahovanými studijními výsledky, příp. informace z ped. psych. poradny. atd.

Metody práce
Maximální možnou měrou uplatňujeme možnosti inkluzívního vzdělávání, tedy vzdělávání, které se snaží být individualizované a vnitřně a podle možností a potřeb vnějšně diferenciované. Využívá kombinace řady možností, jejichž vhodnost a účelnost se liší podle jednotlivých předmětů, věku žáků a často i podle konkrétního stavu v dané třídě.

Mezi aplikované možnosti patří zejména: 
Dělení předmětů na rychlejší a pomalejší skupiny
Tuto možnost využíváme tam, kde je v ročníku více než jedna paralelní třída a odpovídá to potřebám a charakteru předmětu. Jde zejména o  jazyky a matematiku.

Věkově smíšené skupiny
Tuto formu vnější diferenciace využíváme především tam, kde není v ročníku více než jedna třída, nebo tam, kde rozdíly v úrovni žáků jsou tak velké, že podobné dělení odpovídá to potřebám a charakteru předmětu. Jde opět zejména o jazyky a matematiku.

Individuální přestup o ročník výš
Víme, že stejné stáří nemusí být zárukou stejných schopností, že mentální věk se u výjimečných dětí může od fyzického významně lišit. K tomuto řešení přistupujeme zejména u žáků s relativně vyrovnanou strukturou nadání, jimž přestup do vyššího ročníku pomůže k integraci do kolektivu mentálně bližších spolužáků a odpovídá i úrovni a schopnostem ve většině vyučovacích předmětů

Preferování problémových a induktivních úloh
Diferencování náročnosti zadávaných úloh – principem je, aby nadaní žáci nedostávali větší objem stejně náročných úloh, ale aby dostávali specifické úlohy, jejichž náročnost odpovídá jejich individuální úrovni a vzdělávacím potřebám. Preferujeme v takových případech úlohy zajímavé, neobvyklé, takové, které mimořádně nadaného žáka se zájmem o předmět lákají a motivují k nadstandardnímu výkonu.

Zařazování projektů, vytváření projektových plánů a skupin. Projekty jsou zpravidla realizované jako týmové mezioborové práce, odpovídá-li to jejich charakteru, tak zadávané napříč věkovými ročníky. Vedeme žáky k tomu, aby práce na takových projektech rozvíjela jejich pracovní i sociální kompetence a aby se učili nalézt si v pracovním týmu pozici, ve které budou moci podávat výkon odpovídající jejich individuálním schopnostem a zájmům.

Motivace žáků k účasti v soutěžích a olympiádách.

Operativní vytváření diferencovaných skupin v rámci třídy a v rámci jednotlivých předmětů. Tyto skupiny jsou zpravidla vytvářeny učitelem, nebo na základě volby žáka, na omezené období, učitel si žáky seskupuje podle vlastních potřeb a umožňují mu práci podobnou práci učitele v málotřídní škole. Tyto formu umožňují např. opakování látky s částí třídy, zatímco jiná část třídy zpracovává prohlubující nadstandardní učivo.
Vedeme žáky k tomu, aby se v oblastech, o které mají zájem, zpracovávali rozsáhlejší dlouhodobější domácí tzv. seminární práce.
Novela školského zákona č. 82/2015 Sb. a vyhláška č. 27/2016 Sb., o vzdělávání žáků se speciálními vzdělávacími potřebami a žáků nadaných. 

3. 5  Začlenění průřezových témat 

	Osobnostní a 
Sociální výchova	Výchova demokratického 
občana	Výchova k myšlení 
v evropských 
a glob. souvislostech	Multikulturní
 výchova	Environmentální
výchova	Mediální výchova	

1.ročník

	ČJ, M, PČ, HV		PRV, PČ, TV, HV	PRV, PČ, ČJ	PRV, PČ	HV, TV	

2.ročník

	ČJ, M, HV, PRV	PRV, TV	HV, ČJ	PRV, ČJ	PRV, ČJ	HV, ČJ	

 3.ročník
	ČJ, M, HV, PRV	PRV	ČJ, HV	ČJ	PRV	ČJ, HV	

4. ročník
	ČJ, M, VL, HV	VL	PŘ	ČJ	ČJ, PŘ	ČJ, HV	
5. ročník

	ČJ, HV, M, PŘ, VL	ČJ	INF, VL	HV, VL, ČJ	ČJ, PŘ, VL	HV, ČJ	

Náměty z tematických okruhů z průřezových témat byly zpracovány do plánů vyučovacích oborů vždy v propojení na vzdělávací obsah.

3. 6 Vzdělávací obsah základního vzdělávání

Vzdělávací obsah základního vzdělání je rozdělen do devíti vzdělávacích oblastí. Jednotlivé vzdělávací oblasti jsou tvořeny jedním nebo více obsahově blízkými vzdělávacími obory

Vzdělávací oblasti	Vzdělávací obory	
Jazyk a jazyková komunikace	Český jazyk a literatura, Cizí jazyk	
Matematika a její aplikace	Matematika a její aplikace	
Informační a komunikační technologie	Informační a komunikační technologie	
Člověk a jeho svět	Prvouka, Přírodověda, Vlastivěda	
Umění a kultura	Hudební výchova, Výtvarná výchova	
Člověk a zdraví	Tělesná výchova, Výchova ke zdraví	
Člověk a svět práce	Pracovní činnosti	

3. 7  Vzdělávací období základního vzdělávání

Základní vzdělávání žáků se realizuje v průběhu povinné devítileté školní docházky. 
Vzdělávací a výchovný proces je  rozdělen na období
						1. období  – 1. - 3. ročník
						2. období  – 4.- 5. ročník
					
Každé vzdělávací období má své specifické cíle a stanovené očekávané výstupy, které jsou  na konci 5.ročníku závazné. Na konci 3.ročníku je očekávaný výstup pouze orientační.
Obsah učiva Školního vzdělávacího programu je rozpracovaný do jednotlivých ročníků. Podkladem pro rozpracování obsahu učiva bylo zhodnocení dosavadních zkušeností z programu Základní škola, Tvořivá škola a pedagogické  zkušenosti  učitelů školy.
Školní vzdělávací program byl zpracován na základě týmové práce autorského kolektivu pedagogů školy. 

3. 8  Dlouhodobé projekty

Téma projektů volí vyučující podle věkových skupin a podle náplně učiva, reagují na aktuální dění ve škole a společnosti. Některé 
projekty mohou být třídní, jiné jsou školní. Projekty jsou  realizovány ve spolupráci s naší obcí, okolními školami a složkami v obci.

4. Učební plán

4. 1 Tabulace učebního plánu

Vzdělávací obsah základního vzdělání je rozdělen do devíti vzdělávacích oblastí. Jednotlivé vzdělávací oblasti jsou tvořeny jedním nebo více obsahově blízkými vzdělávacími obory

Vzdělávací oblasti
	Vzdělávací obory	
Jazyk a jazyková komunikace
	Český jazyk a literatura, Cizí jazyk	
Matematika a její aplikace
	Matematika a její aplikace	
Informační a komunikační technologie
	Informační a komunikační technologie	
Člověk a jeho svět
	Prvouka, Přírodověda, Vlastivěda	
Umění a kultura
	Hudební výchova, Výtvarná výchova	
Člověk a zdraví
	Tělesná výchova	
Člověk a svět práce
	Praktické činnosti	

Rámcový vzdělávací program pro základní vzdělávání učební plán

		1.  -  5. ročník	

	Český jazyk a literatura	33	
	Cizí jazyk	9	
Matematika a její aplikace	20	
Informační a komunikační technologie	1	
Člověk a jeho svět	12	
Umění a kultura	Hudební výchova	12	
	Výtvarná výchova		
Člověk a zdraví		-	
	Tělesná výchova	10	
Člověk a svět práce	5
	
Průřezová témata	P

	Vázaná	-	
	Volná	16	

Celková povinná časová dotace	
118

P = povinnost zařadit a realizovat se všemi žáky v průběhu vzdělávání na daném stupni, časovou dotaci lze čerpat z volné disponibilní časové dotace.

Učební plán pro  1. – 5. ročník základního vzdělávání

		ročník	

	
		1.	2.	3.	4.	5.			

	Český jazyk 	9	9	8	7	7	33	+ 7
	
	Anglický jazyk	1	1	3	3	3	9	+ 2
	
Matematika a její aplikace	Matematika 	4   	5	5	5	5	20	+ 4
	
Informační a komunikační technologie	Informatika	-	-	-	-	1	1	-	
	Prvouka	2	2	3	-	-	6	+ 1
	
	Přírodověda	-			2	2	6	+2	
	Vlastivěda	-			2	2			
	Hudební výchova	1	1	1	1	1	5	-	
	Výtvarná výchova	1	1	1	2	2	7	-	
Člověk a zdraví	Tělesná výchova	2	2	2	2	2	10	-	
Člověk a svět práce	Praktické činnosti	1	1	1	1	1	5	-	
Průřezová témata	P	P	P	P	P

Týdenní hodinová dotace a disponibilní hodiny
	
20+1	
19+3	
20+4	
22+3	
23+3	
102
	
+ 16	

Celkový týdenní počet hodin – maximum týdně	
21	
22
	
24	
25	
26	
118

P = povinnost zařadit a realizovat se všemi žáky v průběhu vzdělávání na daném stupni
      realizováno v rámci obsahu učiva jednotlivých vzdělávacích oblastí a formou projektových dnů

4. 2 Poznámky k učebnímu plánu

Základní vzdělávání žáků se realizuje v průběhu povinné devítileté školní docházky. 
Vzdělávací a výchovný proces je  rozdělen na období
						1. období  – 1. - 3. ročník
						2. období  – 4. - 5. ročník
					
Každé vzdělávací období má své specifické cíle a stanovené očekávané výstupy, které jsou  na konci 5.ročníku závazné. Na konci 3.ročníku je očekávaný výstup pouze orientační.
Obsah učiva Školního vzdělávacího programu  je rozpracovaný  do jednotlivých ročníků. Podkladem pro rozpracování obsahu učiva bylo zhodnocení dosavadních zkušeností z programu Základní škola,Tvořivá škola a pedagogické  zkušenosti  učitelů školy.
Školní vzdělávací program byl zpracován  na základě týmové práce autorského kolektivu pedagogů školy. 

5. Učební osnovy

5. 1 Vzdělávací oblast : JAZYK A JAZYKOVÁ KOMUNIKACE

Vzdělávací oblast je realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu Český jazyk a literatura, Cizí jazyk.

5. 1. 1 Název vyučovacího předmětu: Český jazyk a literatura

1. stupeň ZŠ

Charakteristika vyučovacího předmětu 
Škola považuje předmět Český jazyk a literatura za významný nástroj poznávání světa a porozumění sobě samému. Ve výuce si žáci osvojují jazykové, komunikační a literární znalosti a dovednosti, kterých využívají nejen ve svých mluvených a písemných projevech, ale i v ostatních školních předmětech a ve svém dalším osobním, občanském a profesním životě.
Vyučovací předmět Český jazyk a literatura vychází ze vzdělávacího obsahu vzdělávacího oboru Český jazyk a literatura vzdělávací oblasti Jazyk a jazyková komunikace. Výuka se dělí na tři tematické oblasti – jazykovou, komunikační a slohovou a literární výchovu. Jazyková výchova pomáhá žákům správně a adekvátně užívat jazykových prostředků v jejich mluvených a psaných projevech. Komunikační výchova připravuje žáky na to, aby dokázali reagovat vhodně, věcně a jazykově správně v různých komunikačních situacích. V literární výchově při práci s uměleckými i jinými texty v tištěné i elektronické podobě si žáci osvojují dovednosti potřebné pro porozumění textu, pochopení jeho významu a smyslu a pro jeho hlubší vnímání.

Vzdělávací obsah vyučovacího předmětu
Specifické cíle vzdělávací oblasti
•	rozumět spisovné řeči mluvené, čtené i psané
•	vyjadřovat srozumitelně, zejména mluvenou řečí, myšlenky, psanou formou se vyjadřovat jen v jednoduchých větách
•	číst správně a s porozuměním texty přiměřené délkou i obsahem
•	znát příklady literárních děl vhodných pro daný věk včetně ilustrací
•	číst s porozuměním jednoduché naučné texty, pokusit se vyjádřit jejich myšlenky
•	vnímat krásu a bohatost mateřského jazyka
•	při výuce českému jazyku je třeba stále pamatovat na to, že se v tomto období vytváří vztah žáků k literatuře a jejich zájem o
       četbu, tedy že začíná výchova budoucích čtenářů
•	svou schopnost vyjadřovat se uplatňovat i v prvouce, matematice i dalších vyučovacích předmětech

1.	období

Cíle výuky českého jazyka jsou naplňovány:
	komunikační a slohovou výchovou
	čtením a literární výchovou
	psaním
	jazykovou výchovou
Komunikace v českém jazyce se může vhodně rozvíjet i prostřednictvím dramatické výchovy.
V komunikační výchově se žáci učí vnímat a chápat různá jazyková sdělení (mluvená i psaná), mluvit a rozhodovat se na základě vnímaných pokynů a přečteného textu. Žáci se učí výstižně formulovat a sdělovat své myšlenky, prožitky a pocity, učí se rozumět různým typům textů, jež se vztahují k nejrůznějším situacím ve škole i mimo ni. Komunikační dovednosti žáků jsou vytvářeny nejen ve všech složkách českého jazyka, ale ve všech vyučovacích předmětech. Jednotlivé vyučovací předměty musí poskytovat dostatek prostoru k vyjadřování myšlenek a postřehů žáků k tomu, co se učí a co pozorují. Slovní zásoba je rozšiřována zejména využitím učiva prvouky, četby a vlastních zážitků. V tomto období je kladen důraz zejména na ústní vyjadřování žáků. Samostatná písemná forma vyjadřování je uplatňována od 3. ročníku. Při prvním písemném vyjadřování se požaduje používat krátké jednoduché věty o tom, co žáci prožili, nebo co dobře poznali.
Pro rozvoj vyjadřovacích schopností v prvním vzdělávacím období využíváme
vyprávění (o obrázku, vlastních zážitcích, přečteném textu, podle obrázkové osnovy)
	rozhovory žáků k určitému tématu
formulace otázek a odpovědí k danému tématu
možnosti svobodného výběru způsobu vyjádření myšlenek 
	jednoduchých popisů z písanek, hlavně z prvoučného učiva, k psaní podobných textů
možnost zpracovávat „první knihy“ např. o květinách, o ptácích aj. v co nejjednodušší podobě, volně doplněné ilustracemi, výstřižky apod., využíváme i dětských knih a encyklopedií
Komunikační výchova tedy obsahuje činnosti
a)	receptivní, tj. čtení a naslouchání
b)	produktivní (tvořivé činnosti), tj. mluvený a písemný projev žáka
Při výuce čtení v tomto období se snažíme naučit všechny žáky, i průměrně nadané, číst přiměřeně náročné, umělecké i naučné texty jasně, zřetelně a s porozuměním. Při čtení textů se obohacuje slovní zásoba žáků a rozvíjí se i jejich ústní vyjadřování. Při práci s texty se spojuje výcvik čtení s rozvojem vyjadřování, se vzděláváním v různých oborech i s výchovou žáků. Čtení se využívá v prvouce při poznávání přírody i života lidí a světa. Při prožívání literárních ukázek a čtení prvních knížek poznávají žáci život dětí i dospělých, učí se chápat a hodnotit jejich životní příběhy, činy, charaktery a lidské vztahy. Tím rozšiřují svoji životní zkušenost, obohacují svůj citový život. Dobrá četba zušlechťuje city, ovlivňuje duševní život dětí a povzbuzuje jejich vůli.
Žáci se při vyučování čtení učí esteticky prožívat a chápat přiměřené texty, později je výrazně číst, předčítat, přednášet, vyprávět, někdy i ilustrovat, něco podle popisu vyrobit, jindy text dramatizovat. Při čtení, poslechu a recitaci se zjemňuje smyslové vnímání žáků, např. sluch pro zvukovou stránku jazyka, bystří se pozorování, rozvíjí se představivost a fantazie, cvičí se paměť žáků, rozvíjí se pojmové i obrazné myšlení, ústní vyjadřování.
V literární výchově seznamujeme žáky s literární tvorbou vhodnou pro mladší školní věk včetně ilustrací.
Při výuce psaní v tomto období získají žáci správné psací dovednosti, základy čitelného, přiměřeně hbitého a úhledného rukopisu. Píší slova a texty vhodného a žákům přiměřeného obsahu, který vyjadřuje zkušenosti žáků nebo poznatky získané v jiných vyučovacích předmětech. Písanky připravené pro toto období se zaměřují na psaní s porozuměním.
V jazykové výchově v 1. období základního vzdělávání se žáci učí prostě a jasně vyjadřovat spisovným jazykem, s využitím slovní zásoby odpovídající věku žáků a zároveň poznávají žáci elementární základy mluvnické stavby jazyka a osvojují si základní pravopisné jevy. Dbá se na rozvoj slovní zásoby žáků a postupně se vytváří návyky správné spisovné výslovnosti. 
Jazykové vyučování má velký význam pro rozvoj myšlení žáků, neboť se při něm žáci učí jazykové a pravopisné jevy pozorovat, srovnávat, třídit  i zobecňovat. Nejprve se seznamují s konkrétními jazykovými jevy, pozorují je, hovoří o nich. Tak dochází k mnoha elementárním zobecněním a procvičování poznaných jazykových a pravopisných jevů. Pozornost je věnována výcviku v pravopise lexikálním.
Ústní i písemné vyjadřování se při činnostní výuce rozvíjí pokud možno v souvislosti s poznáváním skutečností, které děti obklopují. Žáci zpočátku při samostatném vyjadřování reagují na otázky a pokyny učitele, později vytvářejí krátké souvislé projevy na témata blízká jejich zájmu                 a zkušenostem. 

2. období

Cíle výuky českého jazyka a literatury jsou naplňovány
			komunikační a slohovou výchovou
jazykovou výchovou
literární výchovou
			psaní
V Komunikační a slohové výchově se žáci učí vnímat a chápat různá jazyková sdělení, číst s porozuměním, kultivovaně psát, mluvit a rozhodovat se na základě přečteného nebo slyšeného textu různého typu.
V jazykové výchově žáci získávají vědomosti a dovednosti potřebné k osvojování spisovné podoby českého jazyka. Učí se poznávat a rozlišovat jeho další formy. Jazyková výchova vede žáky k přesnému a logickému myšlení, které je základním předpokladem srozumitelného vyjadřování.
Český jazyk se tak od počátku vzdělávání stává nejen nástrojem k získávání většiny informací, ale i předmětem poznávání.
V literární výchově žáci poznávají prostřednictvím četby základní literární druhy, učí se vnímat jejich specifické znaky, formulovat vlastní názory o přečteném díle. Postupně získávají a rozvíjejí základní čtenářské návyky i schopnosti interpretace literárního textu.
Při výuce psaní získávají žáci správné psací dovednosti, rozvíjí čitelný, hbitý a úhledný rukopis. 
Ve výuce českého jazyka a literatury na 1. stupni je důraz kladen především na:
•	výuku čtení zvolenou metodou;
•	výuku psaní zvoleným typem písma;
•	poznání jazykového systému jako opory pro mluvení a psaní ve spisovném jazyce; 
•	osvojení základních pravopisných jevů;
•	vhodné užívání jazykových prostředků; 
•	výstižné formulování a sdělování svých myšlenek;
•	získávání informací z různých zdrojů, tradičních i digitálních;
•	základy práce s literárním textem; 
•	rozvíjení čtenářských dovedností a návyků zaměřených k tomu, aby žák ve výuce na druhém stupni dokázal samostatně pracovat s přiměřeně náročnými odbornými, uměleckými a publicistickými texty v tištěné a elektronické podobě;
•	poznávání základních literárních druhů na základě četby, vnímání jejich specifických znaků, formulaci vlastních názorů na přečtené.
Učivo uvedené v učebních osnovách je v rámci školy závazné. 

Časové vymezení vyučovacího předmětu
Vyučovací předmět Český jazyk a literatura se realizuje ve všech ročnících 1. stupně ZŠ v časové dotaci 33 hodin + 2 disponibilní hodiny.
	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	9	9	8	7	7	

Poznámka: Český jazyk se vyučuje v časové dotaci 33 hodin + 2 disponibilní hodiny pro žáky, kterým bylo doporučeno PPP úprava vzdělávání.
Reedukace může např. probíhat 2 hodiny dopoledne.
Organizační vymezení vyučovacího předmětu

Český jazyk je vyučován z větší části v kmenových třídách. V případě, že se část výuky odehrává v rámci školního tematického projektu, jsou žáci rozděleni podle předem stanoveného klíče. Vyučování předmětu probíhá v kmenové učebně třídy, nebo  počítačové učebně, alespoň jednou za školní rok v místní knihovně apod. Žáci navštíví alespoň jedno divadelní představení či jinou kulturní akci spojenou s probíraným obsahem literární výchovy ročně. Během školního roku je zařazována řada třídních projektů. Žáci si osvojené dovednosti a znalosti vyzkouší v činnostech organizovaných pro školu a komunitu rodičů a obce.

Výchovné a vzdělávací strategie

Učitel se při veškerých činnostech cíleně zaměřuje také na rozvíjení a hodnocení klíčových kompetencí žáků. 
Kompetence k učení
Učitel:
- 	prostřednictvím vyhledávání podstatných informací z různých typů tištěných a elektronických textů vede žáky k porozumění jejich významu a smyslu;
- 	motivuje žáky, aby si vedli portfolio četby, tím sledovali pokrok ve svém čtenářství a rozvíjeli svůj pozitivní vztah k literatuře; 
- 	využívá práci s chybou v různých jazykových projevech k tomu, aby si žáci lépe uvědomili, na co se mají při učení zaměřit;
- 	podněcuje zájem žáků o jazyk a jazykovou kulturu tím, že je motivuje k účasti v jazykových, literárních a recitačních soutěžích i soutěžích, které si uspořádají sami.

Kompetence k řešení problémů
Učitel:
-	zadáváním vhodných úloh zaměřených na řešení jazykových problémů vede žáky k tomu, aby si zaznamenávali důvody řešení a postup jednotlivých kroků a své záznamy využili při argumentaci a obhajobě řešení;
- 	cíleně zapojuje žáky do řešení školních projektů (v rámci literární dílny, práce v realizačním týmu školních médií), a to ve všech fázích projektu (plánování, přípravy, propagace, realizace a vyhodnocení výsledků); žáky zapojuje tak, aby byly využity co nejvíce jejich individuální dovednosti a schopnosti.

Kompetence komunikativní
Učitel:
- 	navozuje různé modelové komunikační situace (komunikace se spolužákem, učitelem, ostatními dospělými), a tím vytváří příležitosti pro to, aby žáci volili vzhledem k situaci vhodné verbální i neverbální prostředky;
- 	vytváří podnětné situace pro to, aby si žáci navzájem sdělovali své zážitky z četby, a tím podporuje zájem žáků o četbu;
- 	zapojuje žáky podle jejich schopností a zájmů do spolupráce s realizačním týmem školního časopisu a tím je vede k tomu, aby vnímali školní média jako jeden z prostředků komunikace; 
- 	s využitím konkrétních příkladů vhodné a nevhodné komunikace v prostředí sociálních sítí a internetu kultivuje neformální projevy žáků.

Kompetence sociální a personální
Učitel:
- 	zařazováním práce s ICT do výuky vede žáky k bezpečnému užívání internetu a dodržování net-etikety;
- 	čtenářských zkušeností žáků využívá pro utváření jejich hodnotového systému; 
-	vytvářením vhodných příležitostí k veřejným vystoupením před spolužáky a rodiči vede žáky k získávání sebedůvěry při vystupování na veřejnosti.

Kompetence občanské
Učitel:
- 	využívá osobní zkušenosti žáků a jejich zkušenosti z četby k přiblížení chování a jednání lidí rozdílných sociálních skupin a odlišných kultur; 
- 	výběrem jazykově a obsahově hodnotných textů vede žáky k pochopení významu českého jazyka jako prvku národní identity.

Kompetence pracovní
Učitel:
- 	zařazováním úkolů různé obtížnosti vede žáky k efektivnímu časovému rozvržení práce. 
Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru

Distribuce a rozpracování očekávaných výstupů z RVP ZV 

1.	stupeň

KOMUNIKAČNÍ A SLOHOVÁ VÝCHOVA
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	plynule čte s porozuměním texty přiměřeného rozsahu a náročnosti
•	porozumí písemným nebo mluveným pokynům přiměřené složitosti
•	respektuje základní komunikační pravidla v rozhovoru 
•	pečlivě vyslovuje, opravuje svou nesprávnou nebo nedbalou výslovnost
•	v krátkých mluvených projevech správně dýchá a volí vhodné tempo řeči
•	volí vhodné verbální i nonverbální prostředky řeči v běžných školních i mimoškolních situacích
•	na základě vlastních zážitků tvoří krátký mluvený projev
•	zvládá základní hygienické návyky spojené se psaním
•	píše správné tvary písmen a číslic, správně spojuje písmena i slabiky; kontroluje vlastní písemný projev
•	píše věcně i formálně správně jednoduchá sdělení
•	seřadí ilustrace podle dějové posloupnosti a vypráví podle nich jednoduchý příběh
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	čte s porozuměním přiměřeně náročné texty potichu i nahlas
•	rozlišuje podstatné a okrajové informace v textu vhodném pro daný věk, podstatné informace zaznamenává
•	posuzuje úplnost či neúplnost jednoduchého sdělení
•	reprodukuje obsah přiměřeně složitého sdělení a zapamatuje si z něj podstatná fakta
•	vede správně dialog, telefonický rozhovor, zanechá vzkaz na záznamníku
•	rozpoznává manipulativní komunikaci v reklamě
•	volí náležitou intonaci, přízvuk, pauzy a tempo podle svého komunikačního záměru
•	rozlišuje spisovnou a nespisovnou výslovnost a vhodně ji užívá podle komunikační situace
•	píše správně po stránce obsahové i formální jednoduché komunikační žánry
•	sestaví osnovu vyprávění a na jejím základě vytváří krátký mluvený nebo písemný projev s dodržením časové posloupnosti	

Učivo
•	čtení – praktické čtení (technika čtení, čtení pozorné, plynulé, znalost orientačních prvků v textu); věcné čtení (čtení jako zdroj informací, čtení vyhledávací, klíčová slova)
•	naslouchání – praktické naslouchání (zdvořilé, vyjádření kontaktu s partnerem); věcné naslouchání (pozorné, soustředěné, aktivní – zaznamenat slyšené, reagovat otázkami)
•	mluvený projev – základy techniky mluveného projevu (dýchání, tvoření hlasu, výslovnost), vyjadřování závislé na komunikační situaci; komunikační žánry: pozdrav, oslovení, omluva, prosba, vzkaz, zpráva, oznámení, vypravování, dialog na základě obrazového materiálu; základní komunikační pravidla (oslovení, zahájení a ukončení dialogu, střídání rolí mluvčího a posluchače, zdvořilé vystupování), mimojazykové prostředky řeči (mimika, gesta)
•	písemný projev – základní hygienické návyky (správné sezení, držení psacího náčiní, hygiena zraku, zacházení s grafickým materiálem); technika psaní (úhledný, čitelný a přehledný písemný projev, formální úprava textu); žánry písemného projevu: adresa, blahopřání, pozdrav z prázdnin, omluvenka; zpráva, oznámení, pozvánka, vzkaz, inzerát, dopis, popis; jednoduché tiskopisy (přihláška, dotazník), vypravování

JAZYKOVÁ VÝCHOVA
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	rozlišuje zvukovou a grafickou podobu slova, člení slova na hlásky, odlišuje dlouhé a krátké samohlásky
•	porovnává významy slov, zvláště slova opačného významu a slova významem souřadná, nadřazená a podřazená, vyhledá v textu slova příbuzná
•	porovnává a třídí slova podle zobecněného významu – děj, věc, okolnost, vlastnost
•	rozlišuje slovní druhy v základním tvaru
•	užívá v mluveném projevu správné gramatické tvary podstatných jmen, přídavných jmen a sloves
•	spojuje věty do jednodušších souvětí vhodnými spojkami a jinými spojovacími výrazy
•	rozlišuje v textu druhy vět podle postoje mluvčího a k jejich vytvoření volí vhodné jazykové i zvukové prostředky
•	odůvodňuje a píše správně: i/y po tvrdých a měkkých souhláskách i po obojetných souhláskách ve vyjmenovaných slovech; dě, tě, ně, ú/ů, bě, pě, vě, mě - mimo morfologický šev; velká písmena na začátku věty a v typických případech vlastních jmen osob, zvířat a místních pojmenování
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	porovnává významy slov, zvláště slova stejného nebo podobného významu a slova vícevýznamová
•	rozlišuje ve slově kořen, část příponovou, předponovou a koncovku
•	určuje slovní druhy plnovýznamových slov a využívá je v gramaticky správných tvarech ve svém mluveném projevu
•	rozlišuje slova spisovná a jejich nespisovné tvary
•	vyhledává základní skladební dvojici a v neúplné základní skladební dvojici označuje základ věty
•	odlišuje větu jednoduchou a souvětí, vhodně změní větu jednoduchou v souvětí
•	užívá vhodných spojovacích výrazů, podle potřeby projevu je obměňuje
•	píše správně i/y ve slovech po obojetných souhláskách
•	zvládá základní příklady syntaktického pravopisu	
Učivo
•	zvuková stránka jazyka – sluchové rozlišení hlásek, výslovnost samohlásek, souhlásek a souhláskových skupin, modulace souvislé řeči (tempo, intonace, přízvuk)
•	slovní zásoba a tvoření slov – slova a pojmy, význam slov, slova jednoznačná a mnohoznačná, antonyma, synonyma, homonyma; stavba slova (kořen, část předponová a příponová, koncovka)
•	tvarosloví – slovní druhy, tvary slov
•	skladba – věta jednoduchá a souvětí, základní skladební dvojice
•	pravopis – lexikální, základy morfologického (koncovky podstatných jmen a přídavných jmen tvrdých a měkkých) a syntaktického (shoda přísudku s holým podmětem)

LITERÁRNÍ VÝCHOVA
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	čte a přednáší zpaměti ve vhodném frázování a tempu literární texty přiměřené věku
•	vyjadřuje své pocity z přečteného textu
•	rozlišuje vyjadřování v próze a ve verších, odlišuje pohádku od ostatních vyprávění
•	pracuje tvořivě s literárním textem podle pokynů učitele a podle svých schopností
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	vyjadřuje své dojmy z četby a zaznamenává je
•	volně reprodukuje text podle svých schopností, tvoří vlastní literární text na dané téma
•	rozlišuje různé typy uměleckých a neuměleckých textů
•	při jednoduchém rozboru literárních textů používá elementární literární pojmy	

Učivo
•	poslech literárních textů
•	zážitkové čtení a naslouchání
•	tvořivé činnosti s literárním textem – přednes vhodných literárních textů, volná reprodukce přečteného nebo slyšeného textu, dramatizace, vlastní výtvarný doprovod
•	základní literární pojmy – literární druhy a žánry: rozpočitadlo, hádanka, říkanka, báseň, pohádka, bajka, povídka; spisovatel, básník, kniha, čtenář; divadelní představení, herec, režisér; verš, rým, přirovnání

Rozpracování učiva z RVP ZV do ročníků

Český jazyk
Ročník: první
Dílčí výstupy

Žák:	učivo

	tematické okruhy průřezového tématu	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	   rozlišuje zvukovou a grafickou podobu slova;
•	rozlišuje slovo, slabiku, hlásku;
•	čte a rozlišuje dlouhé a krátké samohlásky;
•	pozná větu, píše na konci věty tečku; 	•	Písmena: malá, velká, tiskací a psací 
•	Délka samohlásek
•	Opis a přepis slov a vět			
•	ve svém mluveném projevu užívá správné tvary podstatných jmen, přídavných jmen a sloves;	•	Kultura mluveného projevu	OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (dovednosti pro sdělování verbální i neverbální)		
•	čte nahlas slova, věty a krátké texty;
•	rozpozná nadpis, řádek, odstavec, článek;	•	Věcné čtení 		M:
Číslo a početní operace.	
•	rozumí jednoduchým písemným pokynům;
•	adekvátně reaguje na mluvené pokyny (pozdrav, oslovení, prosba, poděkování, omluva, blahopřání);	•	Naslouchání: praktické a věcné
•	Věcné čtení	OSV  Osobnostní rozvoj – Sebepoznání a sebepojetí (druzí jako zdroj informací o mně)		
•	pozdraví, poděkuje, požádá, omluví se;	•	Souvislý mluvený projev
•	Technika mluveného projevu: dýchání, výslovnost a nonverbální prostředky	OSV  Sociální rozvoj – Komunikace (komunikace v různých situacích – zdvořilé vystupování)		
•	s pomocí učitele aplikuje zásady správného dýchání a mluveného projevu;		OSV – Sociální rozvoj  Komunikace (technika řeči, verbální i neverbální sdělování)		
•	mluví srozumitelně, pečlivě vyslovuje, opravuje nedbalou nebo nesprávnou výslovnost;				
•	v promluvách užívá vhodné verbální prostředky řeči;				
•	krátce, souvisle vypráví své zážitky;				
•	uvolňuje si ruku, nacvičuje správné držení těla, držení psacího náčiní;
•	udržuje si pracovní a hygienické návyky, včetně prvních návyků psaní na počítači;	•	Hygiena psaní			
•	píše správně tvary písmen a číslic i podle diktátu; 
•	kontroluje vlastní písemný projev;
•	orientuje se na klávesnici počítače;	•	Technika psaní
		M:
Číslo a početní operace.	
•	seřadí ilustrace podle časové (dějové) posloupnosti;
•	podle obrázkové osnovy vypráví jednoduchý příběh;	•	Mluvený projev: vypravování, dialog na základě obrazového materiálu	OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (pěstování komunikačních dovedností – dialog)		
•	čte literární texty, pozorně naslouchá čtení;
•	recituje básně, říkadla a rozpočítadla, zpaměti je přednáší; 	•	Čtení
•	Naslouchání
•	Literární žánry (rozpočítadlo, hádanka, říkanka, pohádka) a další pojmy (kniha, čtenář, divadelní představení, loutkové divadlo, herec)
•	Tvořivé činnosti s literárním textem: přednes, dramatizace			
•	vyjadřuje své pocity z přečteného textu;
•	rozpozná dobro a zlo v jednání pohádkových postav;		OSV – Morální rozvoj – Hodnoty, postoje, praktická etika (projevy chování lidí)		
•	odliší jednotlivé literární pojmy;				
•	pracuje tvořivě s literárním textem, dramatizuje jej.				

Český jazyk
Ročník: druhý
Dílčí výstupy

Žák:	učivo 

	tematické okruhy průřezového tématu	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	rozděluje slova na konci řádků;
•	seřadí slova v abecedním pořádku podle jejich prvního písmena;
•	identifikuje a správně píše slova, v nichž dochází ke spodobě znělosti;
•	označí přízvučnou slabiku ve slově;
•	správně vyslovuje a píše spojení předložky a ohebných slov;	•	Slabika
•	Abeceda
•	Spisovná výslovnost 
•	Spodoba znělosti
•	Slovní přízvuk			
•	rozpozná slovo významově nadřazené ve skupině slov; 
•	ke skupině slov přiřadí slovo významově nadřazené;
•	v textu najde slova příbuzná, citově zabarvená a zdrobněliny, vytvoří vlastní;
•	přiřadí správně slova stejného anebo podobného významu a slova významu opačného;
•	rozpozná a uvede více významů u známých slov;	•	Význam slov: slova nadřazená a podřazená, synonyma, antonyma, slova příbuzná, slova citově zabarvená a zdrobněliny		M:
Číslo a početní operace.
M:
Závislosti a vztahy, práce s daty.	
•	aplikuje pravidla psaní u, ů a ú, i/y po tvrdých a měkkých souhláskách, dě, tě, ně, bě, pě, vě, mě mimo morfologický šev, pravopis zdůvodní; 
•	správně píše velká písmena na počátku vět a vlastních jmen osob a zvířat, pravopis zdůvodní;	•	Pravopis lexikální
•	Vlastní jména			
•	rozliší slova do skupin podle jejich obecného významu (děj, věc, okolnost, vlastnost);	•	Významové okruhy slov			
•	rozpozná oznámení, otázku, výtku, rozkaz, přání;
•	podle komunikačního záměru mluvčího zaznamená správně interpunkci na konci věty;
•	moduluje melodii výpovědi podle svého záměru;
•	v krátké výpovědi opraví chybnou modulaci;	•	Druhy vět podle komunikačního záměru mluvčího	OSV – Sociální rozvoj – Mezilidské vztahy (péče o dobré vztahy, chování podporující dobré vztahy)		
•	čte nahlas i potichu známé i neznámé jednoduché texty;
•	jednoduše reprodukuje přečtené texty;	•	Čtení s porozuměním			
•	rozumí písemným nebo ústním pokynům k práci a pobytu ve škole a adekvátně na ně reaguje;
•	rozumí jednoduchým pokynům z různých oblastí života, např. v dopravě, knihovně, divadle;	•	Čtení a naslouchání s porozuměním			
•	podle konkrétní komunikační situace volí vhodné oslovení a rozloučení;
•	vyslechne druhého, naváže na téma zmíněné partnerem;	•	Mluvený projev: základní techniky, pravidla dialogu	OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (komunikace v různých situacích, pozdrav, prosba, omluva)		
•	správně dýchá a volí vhodné tempo řeči v připravených i nepřipravených školních projevech;	•	Mluvený projev: nonverbální prostředky			
•	v krátkých promluvách v běžných školních a mimoškolních situacích užívá vhodně melodie a tempa řeči, pauz a důrazu; 
•	svůj projev doprovodí jednoduchými gesty a vhodnou mimikou;		OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (verbální a neverbální komunikace)
MKV – Lidské vztahy (rozvíjení empatie)		
•	píše krátká sdělení podle pokynů učitele; 	•	Psaný projev žáka		Rozšiřující učivo:
-	psaní na počítači	
•	při četbě nebo přednesu literárního textu správně vyslovuje, vhodně frázuje a užívá správné tempo a melodii řeči;	•	Krásná literatura
•	Poslech literárních textů
•	Přednes literárních textů
	MKV – Kulturní diference (jedinečnost každého člověka a jeho individuální zvláštnosti)
EV – Vztah člověka k prostředí (náš životní styl)
VMEGS – Evropa a svět nás zajímá (život dětí v jiných zemích)		
•	stručně reprodukuje obsah krátkého literárního textu;
•	vyjádří pocity z přečteného literárního textu mluvenou formou nebo jednoduchými výtvarnými technikami, např. komiksem, obrázkem;	•	Reprodukce textu
•	Počátky interpretace literatury			
•	odliší vyjadřování v próze a ve verších;
•	rozumí základním literárním pojmům;	•	Literární druhy a žánry: poezie, próza, báseň, pohádka, hádanka, rozpočítadlo, říkanka
•	Literární pojmy: spisovatel, básník, čtenář, divadelní představení, herec, režisér
•	Čtení s porozuměním 
•	Poslech literárních textů
•	Zážitkové čtení a naslouchání 
•	Tvůrčí psaní		
	
•	vymyslí závěr jednoduchého příběhu;
•	zaznamená klíčová místa jednoduchého literárního textu formou obrázku.				

Český jazyk
Ročník: třetí
Dílčí výstupy

Žák:	učivo 

	tematické okruhy průřezového tématu	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	odůvodňuje a správně píše i/y po obojetných souhláskách ve vyjmenovaných slovech;
•	správně píše vlastní jména vybraných států, ulic, zeměpisných názvů;	•	Pravopis: vyjmenovaná slova, velká písmena			
•	rozezná slovo ohebné a slovo neohebné; 
•	v základním tvaru rozliší všechny ohebné slovní druhy;	•	Tvarosloví: slova ohebná a neohebná, slovní druhy		M:
Číslo a početní operace.	
•	spojuje krátké věty do souvětí a užívá k tomu vhodné spojovací výrazy;
•	obmění spojovací prostředky podle potřeby svého projevu nebo podle zadání učitele;	•	Spojování vět
•	Spojovací prostředky: spojky, vztažná zájmena, příslovce		Rozšiřující učivo:
-	vyhledává významové souvislosti mezi slovy ve větě	
•	čte plynule s porozuměním texty přiměřeného rozsahu a náročnosti;
•	vyhledá informace v encyklopediích a slovnících pro děti;
•	při čtení vhodně užívá nonverbální prostředky;
•	reprodukuje obsah textu;
•	doplní text o chybějící část, dovypráví jej, vymyslí název úryvku textu;	•	Čtení s porozuměním, tvořivá práce s textem	MV – Interpretace vztahu mediálních sdělení a reality (různé typy sdělení, jejich rozlišování)	M:
Číslo a početní operace.
	
•	aktivně se podílí na sestavování jednoduchých pravidel a pokynů pro různé situace ve škole; 	•	Naslouchání a čtení s porozuměním	OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (komunikace v různých situacích)		
•	dodržuje vhodnou vzdálenost k partnerovi, udržuje s ním oční kontakt; 
•	rozhovor bezdůvodně nepřerušuje nebo požádá o přerušení a uvede důvod;	•	Mluvený projev: dialog, verbální a nonverbální prostředky komunikace	OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (dialog a jeho pravidla)	AJ:
Pravidla komunikace.	
•	naslouchá mluvenému projevu spolužáka a uvědomuje si jeho nonverbální prostředky;
•	odhalí výraznější chyby v mluveném projevu, upozorní na ně a pomůže s jejich opravováním;	•			M:
Číslo a početní operace.
	
•	v jednoduchém projevu dbá na to, aby byl gramaticky a věcně správný;
•	opraví chyby v samostatném vypravování spolužáka; 	•	Mluvený projev: kultivace mluveného projevu žáka.	MV – Tvorba mediálního sdělení (tvorba vhodných sdělení pro školní média)
	Rozšiřující učivo:
-	beseda o zhlédnutém divadelním představení	
•	sestaví osnovu a podle ní píše krátké texty;
•	v písemném projevu užívá vhodně jazykové prostředky, grafické symboly a interpunkci a při tom aplikuje znalosti osvojené v jazykové výchově;	•	Psaný projev: vypravování, popis, inzerát, pozdrav, dopis, základy elektronické komunikace (sms, e-mail, chat), grafické symboly
•	Rozvoj slovní zásoby			
•	ústně i písemně vyjadřuje své pocity z přečteného textu; 	•	Zážitkové čtení a naslouchání 
•	Reprodukce literárního textu
•	Tvořivé činnosti s literárním textem			
•	podle svých schopností ztvární obsah textu jednoduchými obrázky, jednoduchým komiksem, dramatizací či hudebním doprovodem;	•		MKV – Mezilidské vztahy (předsudky a stereotypy)	Rozšiřující učivo: 
-	komiks
-	příprava představení
-	výstavka prací	
•	rozliší poezii a prózu; 
•	pozná a charakterizuje pohádku, příběh s dětským a zvířecím hrdinou, bajku;
•	uvede nejznámější autory a ilustrátory knih pro děti.	•	Literární pojmy: verš, rým, pohádka
•	Dětská literatura	VMEGS – Jsme Evropané (kořeny a zdroje evropské civilizace)	Rozšiřující učivo: 
-	debata o vlastní četbě
-	čtenářský kroužek
-	čtenářská beseda	

Český jazyk
Ročník: čtvrtý
Dílčí výstupy

Žák:	učivo 

	tematické okruhy průřezového tématu	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	vyhledá a vhodně použije slova stejného nebo podobného významu;	•	Význam slova: synonyma, vícevýznamová slova		M:
Číslo a početní operace.	
•	v jednoduchých případech rozliší kořen slova, část předponovou a příponovou;  
•	podle instrukcí učitele graficky zaznamená stavbu slova; 
•	rozpozná a správně napíše předponu a předložku, zvládá jejich pravopis; 	•	Stavba slova: kořen, předpona a část příponová
			
•	vyhledá v neznámém textu plnovýznamová slova a určí jejich slovní druh;
•	ohebné slovní druhy užívá ve správném tvaru; 	•	Tvarosloví: slovní druhy plnovýznamových slov, spisovné a nespisovné tvary jmen, zájmen a sloves
•	Skloňování podstatných jmen
•	Určování infinitivu
•	Určování osoby,čísla a času
•	Časování sloves oznamovacího způsobu
•	Určování slovesného způsobu v textu
		M:
Číslo a početní operace.
AJ:
Slovní druhy.	
•	vhodně užívá koncovky spisovné a nespisovné s ohledem na komunikační situaci;
•	určí nespisovné tvary u českých slov;
•	označí různé komunikační situace, při nichž je vhodné užívat spisovných tvarů slov;	•		OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (komunikace v různých situacích)		
•	ve dvojčlenné větě vyhledá základní skladební dvojici; 
•	ve větách s nevyjádřeným podmětem tvoří základní skladební dvojici za pomoci příslušných osobních zájmen;	•	Skladba: základní větné členy, nevyjádřený podmět, souvětí souřadné a podřadné
•	Spojovací výrazy
•	Určování podmětu a přísudku
•	Psaní i/y v příčestí minulém			
•	ve svém projevu užívá vhodných spojovacích výrazů a obměňuje je dle pokynů učitele;				
•	píše správně i/y ve vyjmenovaných slovech a slovech s nimi příbuzných; 	•	Pravopis: lexikální		M:
Číslo a početní operace.	
•	sdílí s ostatními čtenáři své pochopení textu a své prožitky;	•	Čtení a naslouchání s porozuměním a věcné čtení
•	Osnova textu
•	Výpisky
•	Vypravování
•	Popis
		M:
Číslo a početní operace.	
•	v krátkém odstavci nalezne klíčová slova a obsahové jádro sdělení, svůj výběr zdůvodní;
•	vypíše z textu požadované informace; 
•	vyhledá v textu informace, které jej zaujmou nebo o nichž se chce více dozvědět;		OSV – Osobnostní rozvoj – Rozvoj schopností poznávání (cvičení vnímání, pozornosti a soustředění)
MV – Kritické čtení a vnímání mediálního sdělení (hledání rozdílu mezi informativním a zábavním sdělením)	M:
Netradiční aplikační úlohy a problémy. 
Rozšiřující učivo:
-	porovnání informací ze dvou zdrojů	
•	doplní neúplný text;
•	sestaví souvislé vypravování a popis (podle pravidel časové a příčinné souvislosti);		MKV – Multikulturalita (vyprávění o setkání s projevy odlišných kultur – podle osobních zkušeností nebo četby) 	Rozšiřující učivo:
-	dokončení pohádky	
•	reprodukuje obsah slyšeného projevu, vybere z něj podstatné informace a zapamatuje si je;
•	zaznamená si data a informace, s nimiž chce v budoucnosti dále pracovat;			M:
Číslo a početní operace.
Rozšiřující učivo:
-	porovnání informací ze dvou zdrojů	
•	dodržuje pravidla komunikace v různých prostředích a pravidla bezpečnosti na internetu;
•	vhodně se zapojí do rozhovoru, udržuje a ukončí jej;	•	Mluvená komunikace: nonverbální prostředky, dialog, spisovná výslovnost
•	Elektronická komunikace: chat, sociální sítě, telefon
	OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (pravidla komunikace s ohledem na prostředí a adresáta)		
•	postihne významné rozdíly mezi spisovnou a nespisovnou výslovností;
•	rozhodne, zda je ukázka textu vhodná pro určitou situaci (s ohledem na spisovnost projevu);				
•	dle komunikačního záměru vědomě moduluje a intonuje promluvu, užívá vhodně tempa a pauz řeči;
•	promluvu upraví podle změněného záměru;				
•	správně aplikuje pravopisné a gramatické jevy v jednoduchých písemných projevech;
•	dodržuje kompoziční a jiné požadavky spojené s vypravováním a popisem;
•	vyplní správně jednoduché formuláře v tištěné i elektronické podobě;	•	Písemný projev: dopis, blahopřání, vzkaz, zpráva, oznámení, inzerát, dotazník	OSV – Morální rozvoj – Hodnoty, postoje, praktická etika (dodržování společenských norem a pravidel slušnosti v písemném projevu)	M:
Číslo a početní operace.	
•	sestaví osnovu vypravování, než začne psát souvislý text;
•	tvoří nadpisy, člení text na odstavce;
•	v souvislém textu zachovává časovou a příčinnou souvislost;
•	podle osnovy vypráví krátký příběh, užívá vhodný jazyk;
•	popíše svůj pokoj, členy rodiny, jednoduchý pracovní postup;	•	Vypravování
•	Popis			
•	za pomoci učitele rozpoznává v mediálních produktech (zejména v reklamě) některé manipulativní záměry a techniky a diskutuje o nich;	•	Věcné naslouchání a čtení	MV – Vnímání autora mediálních sdělení (postoje a názory autora mediálního sdělení)		
•	sdělí své dojmy z přečteného literárního textu, argumentuje s oporou jeho konkrétní části;
•	své dojmy vyjádří písemně i ústně;
•	označí v krátkém odstavci literárního textu nejdůležitější část, svůj výběr zdůvodní;
•	vypíše z textu informace dle zadání učitele;
•	vypíše z textu informace, které jej zaujmou, formuluje otázky vyplývající z textu;	•	Zážitkové čtení
•	Interpretace literárního díla			
•	přednáší a volně reprodukuje text;
•	tvoří vlastní text na dané či vlastní téma;	•	Tvořivé činnosti s literárním textem			
•	rozliší poezii, prózu, drama;
•	odliší umělecký text od neuměleckého.	•	Literární pojmy: druhy a žánry, literatura neumělecká			

Český jazyk
Ročník: pátý
Dílčí výstupy

Žák:	učivo

	tematické okruhy průřezového tématu	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	najde v textu větu, která obsahuje slovo vícevýznamové;	•	Význam slov: slovo vícevýznamové			
•	určí v běžných a jednoduchých slovech kořen, předponu a část příponovou a koncovku;
•	uvede slova příbuzná k českým slovům;
•	uvede příklady slov odvozených stejnou příponou či předponou;
•	graficky označí ve slovech kořen, slovotvorný základ, předponu a příponovou část;	•	Slovotvorba: odvozování slov, slovotvorný základ
•	Stavba slova: kořen slova, příbuznost slov			
•	určí pád, číslo, vzor a rod podstatných jmen;
•	určí mluvnické kategorie slovesa – osobu, číslo, způsob, čas; 
•	podmiňovací způsob sloves
•	vyhledá složené tvary slovesa; 
•	určí druh a vzor přídavných jmen;
•	píše správně koncovky podstatných jmen a přídavných jmen měkkých, tvrdých a přivlastňovacích;
•	rozpoznává neohebné slovní druhy (s výjimkou částic);
•	správně píše předložku s/z, vz;
•	skupiny bě/bje, pě, vě/vje, mě/ mně (bje,vje, tam kde se setká předpona ob- a v- s kořenem na je;
•	dělení slov na konci řádku;	•	Tvarosloví: vzory podstatných jmen, přídavných jmen tvrdých a měkkých, přivlastňovacích, způsob slovesa, složené slovesné tvary v činném rodu, předložky, spojky
•	Pravopis morfologický		M:
Číslo a početní operace.	
•	označí základ podmětu a základ přísudku dvojčlenné věty;
•	podmět vyjádřený, nevyjádřený
•	na nevyjádřený podmět odkáže odpovídajícím osobním zájmenem;	•	Skladba: základní větné členy, větný základ, podmět vyjádřený a nevyjádřený
		Rozšiřující učivo:
-	valence – větný vzorec (minimální věta)	
•	pozná souvětí;
•	spojí věty, oddělí věty v souvětí čárkou nebo vhodným spojovacím výrazem;	•	Skladba: věta jednoduchá a souvětí
			
•	upraví spojení vět v souvětí dle zadání, užije správný spojovací výraz;	•				
•	píše správně i/y v koncovkách příčestí minulého (činného) ve shodě přísudku s podmětem v základních případech;
•	přímá řeč – řeč mluvčího	•	Pravopis syntaktický			
•	vymyslí název úryvku textu;
•	rozhodne, zda je možno dozvědět se z textu danou informaci;
•	z přečteného textu vyvozuje závěry;
•	sdílí s ostatními čtenáři své pochopení textu a své prožitky;	•	Čtení s porozuměním	MV – Interpretace vztahu mediálních sdělení a reality (různé typy sdělení, jejich rozlišování a funkce)	M:
Číslo a početní operace.
Rozšiřující učivo:
-	autorský záměr
-	diskuse o porozumění textu	
•	rozhodne, které informace v textu jsou nepodstatné pro jeho smysl;
•	porovná informace ze dvou zdrojů;	•	Poznámky a výpisky		M:
Netradiční aplikační úlohy a problémy.	
•	doplní neúplné sdělení; 
•	opraví neúplné sdělení jiného žáka;
•	zeptá se na podrobnosti slyšeného projevu;	•	Celistvost a soudržnost textu			
•	při skupinové práci najde v reklamě nebo inzerci autorovu manipulaci, společný názor zdůvodní a obhajuje;	•	Čtení a naslouchání s porozuměním
	MV – Vnímání autora mediálních sdělení (prostředky pro vyjádření nebo zastření názoru)	Rozšiřující učivo: 
-	tvořivá práce s reklamou
-	interpretace	
•	najde ukázku nespisovných jazykových prostředků v literárním textu, diskutuje o vhodnosti jejich užití a o důvodu autora, proč tyto prostředky užil;
•	rozpozná vhodnost použití spisovné či nespisovné výslovnosti dle situace;
•	vhodně užívá spisovnou a nespisovnou výslovnost dle komunikační situace;	•	Literární dialog: přímá řeč, věty uvozovací, běžná komunikace
		Rozšiřující učivo:
-	komunikace žáka s použitím ICT	
•	správně aplikuje osvojené gramatické a stylistické vědomosti a dovednosti při tvorbě vlastního textu; 	•	Slohové útvary: vypravování, popis děje, popis pracovního postupu, inzerát, zpráva, oznámení, pozvánka, vzkaz			
•	zdůvodní význam osnovy;
•	na základě osnovy vypráví příběh nebo popisuje postup práce;			AJ:
Osnova.	
•	napíše pohádku, povídku, bajku, dotvoří ji obrázky;
•	ohodnotí vlastní text a diskutuje o něm;	•	Tvořivé činnosti s literárním textem	VMEGS – Evropa a svět nás zajímá (zvyky a tradice národů)
EV – Lidské aktivity a problémy životního prostředí (změny v krajině mého domova způsobené lidskou činností)	Rozšiřující učivo:
-	úvod do kritického čtení	
•	odliší jednoduché literární, publicistické a populárně naučné texty a svou klasifikaci zdůvodní;	•	Základní literární pojmy: literatura umělecká a věcná
•	Literární žánry: pohádka, povídka, bajka, lyrická báseň
•	Slohové útvary: pohádka, povídka, bajka, lyrická báseň
•	Populárně naučné texty: encyklopedie, slovník			
•	charakterizuje základní žánry literatury pro děti;
•	pozná v textu zvláštní či zvláštně užité jazykové prostředky jazyka, za pomoci učitele vysvětlí, proč je autor užil, popíše, jak na něj působí;
•	uvažuje o funkci verše, rýmu a rytmu poezie v konkrétním textu;
•	popíše svými slovy kompozici povídky.	•		VMEGS – Jsme Evropané (kořeny a zdroje evropské civilizace); Objevujeme Evropu a svět (poznávání života a zájmů dětí v různých zemích světa)	Rozšiřující učivo:
-	 beseda o knihách a četbě	

Průřezová témata

Osobnostní a sociální výchova
Vztah osobnostní a sociální výchovy ke vzdělávací oblasti Jazyk a jazyková komunikace je založen na samotném faktu komunikační podstaty jazyka s tím, že se zaměřuje na každodenní verbální komunikaci jako na klíčový nástroj jednání v různých životních situacích. Prohlubuje vztah mezi verbální a neverbální složkou komunikace a rozšiřuje specifické aplikace jazyka o sociální dovednosti.

Přínos k rozvoji osobnosti žáka
•	vede k porozumění  sobě samému a druhým
•	napomáhá zvládání vlastního chování
•	přispívá k utváření dobrých mezilidských vztahů ve třídě i mimo ni
•	rozvíjí základní dovednosti dobré komunikace a k tomu příslušné vědomosti
•	utváří a rozvíjí základní dovednosti pro spolupráci
•	pomáhá k utváření pozitivního postoje k sobě samému a k druhým
•	vede k uvědomování si hodnoty spolupráce a pomoci

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
Podporuje globální myšlení a mezinárodní porozumění a jako princip prostupuje celým základním vzděláváním. Podstatnou součástí je výchova budoucích evropských občanů jako zodpovědných a tvořivých osobností. Otevírá žákům širší horizonty poznání a perspektivy života v evropském a mezinárodním prostoru.Český jazyk je nezastupitelným nástrojem učení, zpracování informací, postojů a názorů a má významnou funkci při osvojování dalších jazyků.

Přínos k rozvoji osobnosti žáka
•	rozvíjí a integruje základní vědomosti potřebné pro porozumění sociálním a kulturním odlišnostem mezi národy
•	rozvíjí schopnost srovnávat evropské kultury, nacházet společné znaky a odlišnosti
•	vede k poznání a pochopení života a díla významných Evropanů
•	upevňuje osvojování vzorců chování evropského občana a smysl pro zodpovědnost
 
Multikulturní výchova
Umožňuje žákům seznamovat se s rozmanitostí různých kultur, jejich tradicemi a hodnotami. Na pozadí této rozmanitosti si pak žáci mohou lépe uvědomovat i svoji vlastní kulturní identitu, tradice a hodnoty. Multikulturní výchova rozvíjí smysl pro spravedlnost, solidaritu a toleranci, vede k chápání a respektování neustále se zvyšující sociokulturní rozmanitosti.
Multikulturní výchova se hluboce dotýká mezilidských vztahů ve škole, vztahů mezi učiteli a žáky, mezi žáky navzájem, mezi školou a rodinou. Škola jako prostředí, v němž se setkávají žáci z nejrůznějšího sociálního a kulturního zázemí, by měla zabezpečit takové klima, kde se budou všichni cítit rovnoprávně. Multikulturní výchova má blízkou vazbu na vzdělávací oblasti Jazyk a jazyková komunikace. 

Přínos k rozvoji osobnosti žáka
•	poskytuje žákům základní znalosti o různých etnických a kulturních skupinách žijících v české a evropské společnosti
•	učí žáky komunikovat a žít ve skupině s příslušníky odlišných sociokulturních skupin
•	učí žáky uvědomovat si možné dopady svých verbálních i neverbálních projevů   
•	a připravenosti nést odpovědnost za své jednání
•	pomáhá žákům prostřednictvím informací vytvářet postoje tolerance a respektu k odlišným sociokulturním skupinám
•	napomáhá žákům uvědomit si vlastní identitu, být sám sebou
•	učí vnímat sebe sama jako občana, který se aktivně spolupodílí na utváření vztahu společnosti k minoritním skupinám

Mediální výchova
Nabízí elementární poznatky a dovednosti týkající se mediální komunikace a práce s médií. Média       a komunikace představují velmi významný zdroj zkušeností, prožitků a poznatků. Média mají významný vliv na chování jedince a společnosti, na kvalitu života. Mediální výchova má vybavit žáka základní úrovní mediální gramotnosti. Jazyk a jazyková komunikace se týká zejména vnímání mluveného i psaného projevu, jeho stavby, nejrůznějších typů obsahů a uplatňování odpovídající škály výrazových prostředků, osvojení základních pravidel veřejné komunikace a dialogu.

Přínos k rozvoji osobnosti žáka
•	přispívá ke schopnosti úspěšně a samostatně se zapojit do mediální komunikace
•	učí využívat potenciál médií jako zdroje informací, kvalitní zábavy i naplnění volného času
•	rozvíjí komunikační schopnost, zvláště při veřejném vystupování a stylizaci psaného a mluveného textu
•	přispívá ke schopnosti přizpůsobit vlastní činnost potřebám a cílům týmu
•	vede k uvědomování si hodnoty vlastního života (zvláště volného času) a odpovědnosti  za jeho naplnění
•	napomáhá k uvědomění si možnosti svobodného vyjádření vlastních postojů  a odpovědnosti za způsob jeho formulování

Charakteristika vyučovacího předmětu

Dramatická výchova

Na 1. stupni základního vzdělávání se žáci seznamují prostřednictvím činností s výrazovými prostředky a s jazykem hudebního a výtvarného umění, ale také umění dramatického a literárního. S nimi se učí tvořivě pracovat, užívat je jako prostředků pro sebevyjádření. Poznávají zákonitosti tvorby, seznamují se s vybranými uměleckými díly, učí se je vzhledem ke svým zkušenostem chápat a výpovědi sdělované uměleckým dílem rozpoznávat a interpretovat. 
Předmět Český jazyk má komplexní charakter. Všechny složky se vzájemně prolínají, ve výuce se neodděluje slohový výcvik, čtení a literární výchova, mluvnici a psaní.
Složky jsou převzaty shodně s RVP pro ZV a rozšířeny o vybrané výstupy z doplňujícího vzdělávací oboru Dramatická výchova:
V hodinách českého jazyka tohoto období nejsou ostré hranice mezi učivem mluvnice, slohového výcviku, literární výchovy a psaní. Je potřeba si uvědomovat vzájemnou prostupnost a propojenost těchto složek českého jazyka. Je-li k tomu vhodná příležitost, lze složky českého jazyka zpestřit  dramatickou výchovou.
Dramatická výchova rozvíjí tvořivost děti a přispívá k obohacení jejich slovní zásoby. S její pomocí učíme žáky volně, beze strachu, svými slovy vyjadřovat myšlenky a názory nejen v českém jazyce. Pomocí dramatické výchovy se žáci učí slušnosti, vzájemnému respektování i tvořivému řešení praktických situací. Přitom se učí též cítit s druhými, vzájemně si pomáhat. Uplatňujeme tak snadno  ve výuce prvky etické výchovy.
Dramatická výchova v 1. období základního vzdělávání
Pomocí dramatické výchovy
rozvíjíme u dětí jejich tvořivost
učíme je volně bez strachu, svými slovy vyjadřovat myšlenky a názory nejen v českém	jazyce a literatuře, ale i v dalších vyučovacích předmětech
rozvíjíme a obohacujeme slovní zásobu žáků
učíme žáky tvořivě řešit praktické problémy
vedeme žáky k slušnosti a respektování spolužáků, rodičů i ostatních dospělých 	v jejich okolí
žáci mohou prožívat různé situace, naučit se cítit s druhými a pomáhat si navzájem

Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	zvládá základy správného tvoření dechu, hlasu, artikulace a správného držení těla; dokáže hlasem a pohybem vyjadřovat základní emoce a rozpoznávat je v chování druhých
•	rozlišuje herní a reálnou situaci; přijímá pravidla hry; vstupuje do jednoduchých rolí a přirozeně v nich jedná
•	zkoumá témata a konflikty na základě vlastního jednání
•	spolupracuje ve skupině na tvorbě jevištní situace; prezentuje ji před spolužáky; sleduje prezentace ostatních
•	reflektuje s pomocí učitele svůj zážitek z dramatického díla (divadelního, filmového, televizního, rozhlasového)
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	propojuje somatické dovednosti a kombinuje je za účelem vyjádření vnitřních stavů a emocí vlastních i určité postavy
•	pracuje s pravidly hry a jejich variacemi; dokáže vstoupit do role a v herní situaci přirozeně a přesvědčivě jednat
•	rozpoznává témata a konflikty v situacích a příbězích; nahlíží na ně z pozic různých postav; zabývá se důsledky jednání postav
•	pracuje ve skupině na vytvoření menšího inscenačního tvaru a využívá přitom různých výrazových prostředků
•	prezentuje inscenační tvar  před spolužáky a na základě sebereflexe a reflexe spolužáků a učitele na něm dále pracuje, sleduje a hodnotí prezentace svých spolužáků
•	reflektuje svůj zážitek z dramatického díla; rozlišuje na základě vlastních zkušeností základní divadelní druhy	

Učivo

ZÁKLADNÍ PŘEDPOKLADY DRAMATICKÉHO JEDNÁNÍ
•	psychosomatické dovednosti – práce s dechem, správné tvoření hlasu, držení těla, verbální a neverbální komunikace
•	herní dovednosti – vstup do role,  jevištní postava
•	sociálně komunikační dovednosti – spolupráce, komunikace v běžných životních situacích, v herních situacích a v situacích skupinové inscenační tvorby, prezentace, reflexe a hodnocení
PROCES DRAMATICKÉ A INSCENAČNÍ TVORBY
•	náměty a témata v dramatických situacích – jejich nalézání a vyjadřování
•	typová postava – směřování k její hlubší charakteristice; činoherní i loutkářské prostředky
•	dramatická situace, příběh – řazení situací v časové následnosti
•	inscenační prostředky a postupy – jevištní tvar na základě improvizované situace a minipříběhu; přednes
•	komunikace s divákem – prezentace, sebereflexe
RECEPCE A REFLEXE DRAMATICKÉHO UMĚNÍ
•	základní stavební prvky dramatu – situace, postava, konflikt
•	současná dramatická umění a média – divadelní, filmová, televizní, rozhlasová a multimediální tvorba
•	základní divadelní druhy – činohra, zpěvohra, loutkové divadlo, pohybové a taneční divadlo

Průřezová témata

Kompetence komunikativní 
-		rozumí různým typům textů a záznamů, obrazových materiálů, běžně užívaných gest, zvuků a jiných informačních a komunikačních prostředků
-	naslouchá promluvám druhých lidí, porozumí jim, vhodně na ně reaguje
-	účinně se zapojuje do diskuse
-	obhajuje svůj názor a vhodně argumentuje
-		využívá získané komunikativní dovednosti k vytváření vztahů potřebných k plnohodnotnému soužití a kvalitní spolupráci s ostatními lidmi
-	formuluje a vyjadřuje své myšlenky a názory v logickém sledu
-	vyjadřuje se výstižně, souvisle a kultivovaně v písemném i ústním projevu

Kompetence sociální a personální 
-	podílí se na utváření příjemné atmosféry v týmu
-	na základě ohleduplnosti a úcty při jednání s druhými lidmi přispívá k upevňování dobrých mezilidských vztahů
-	v případě potřeby poskytne pomoc nebo o ni požádá
-	účinně spolupracuje ve skupině
-	podílí se společně s pedagogy na vytváření pravidel práce v týmu
-	na základě poznání nebo přijetí nové role v pracovní činnosti pozitivně ovlivňuje kvalitu společné práce
-	vytváří si pozitivní představu o sobě samém, která podporuje jeho sebedůvěru a samostatný rozvoj
-	ovládá a řídí svoje jednání a chování tak, aby dosáhl pocitu sebeuspokojení a sebeúcty
-	přispívá k diskusi v malé skupině i k debatě celé třídy
-	chápe potřebu efektivně spolupracovat s druhými při řešení daného úkolu
-	oceňuje zkušenosti druhých lidí
-	respektuje různá hlediska a čerpá poučení z toho, co si druzí lidé myslí, říkají a dělají

Kompetence k učení
-	vybírá a využívá pro efektivní učení vhodné způsoby, metody a strategie
-	vyhledává a třídí informace
-	má pozitivní vztah k učení
-	posoudí vlastní pokrok
-	naplánuje si, jakým způsobem by mohl své učení zdokonalit
-	kriticky zhodnotí výsledky svého učení a diskutuje o nich
-	samostatně pozoruje a experimentuje
-	vyvozuje závěry z pozorování a experimentů
-	uvádí věci do souvislostí
-	vytváří si komplexnější pohled na přírodní, společenské a sociokulturní jevy

Kompetence k řešení problémů
-	volí vhodné způsoby řešení
-	kriticky myslí
-	činí uvážlivá rozhodnutí, je schopen je obhájit
-	uvědomuje si zodpovědnost za svá rozhodnutí a výsledky svých činů zhodnotí
-	vnímá nejrůznější problémové situace ve škole i mimo ni
-	rozpozná a pochopí problém
-	přemýšlí o nesrovnalostech a jejich příčinách
-	promyslí a naplánuje způsob řešení problémů a využívá k tomu vlastního úsudku a zkušeností
-	využívá získané vědomosti a dovednosti k objevování různých variant řešení problémů

Kompetence občanské 
-	respektuje, chrání a ocení naše tradice a kulturní i historické dědictví
-	projevuje pozitivní postoj k uměleckým dílům, smysl pro kulturu a tvořivost
-	aktivně se zapojuje do kulturního dění a sportovních aktivit
-	respektuje přesvědčení druhých lidí, váží si jejich vnitřních hodnot
-	je schopen vcítit se do situací ostatních lidí
-	odmítá útlak a hrubé zacházení

Kompetence pracovní
-	používá bezpečně a účinně materiály, nástroje a vybavení
-	adaptuje se na změněné nebo nové pracovní podmínky
-	dodržuje vymezená pravidla, plní povinnosti a závazky

5. 1. 2  Vzdělávací oblast : JAZYK A JAZYKOVÁ KOMUNIKACE

Vzdělávací oblast  je realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu Český jazyk a literatura, Anglický jazyk.

5. 1. 2   Název vyučovacího předmětu : CIZÍ JAZYK

Vzdělávací oblast je realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu  Anglický jazyk.

ANGLICKÝ  JAZYK

Charakteristika vyučovacího předmětu

Konkrétním cílem výuky anglického jazyka je poskytnout žákům nástroj komunikace při kontaktu s lidmi z různých částí světa. Prioritou výuky je rozvíjení schopnosti žáka dorozumět se v reálných situacích běžného života. Žáci jsou vedeni k samostatnému učení sebehodnocením, plánováním a sledováním vlastního pokroku. Mají možnost využívat ICT jako prostředku, který umožňuje rychlý přístup k informacím a snadnou a pohotovou komunikaci a tím dává prostor k rozvoji jazykových dovedností v autentickém prostředí.
Vyučovací předmět Anglický jazyk vychází ze vzdělávacího oboru Cizí jazyk a patří svým obsahem do vzdělávací oblasti Jazyk a jazyková komunikace.

Vzdělávací obsah vyučovacího předmětu 

Výuka anglického jazyka v 1. období tvoří úvod do cizojazyčného vzdělávání žáků. Proto je v tomto období nejdůležitější probuzení zájmu o výuku angličtiny a vytváření pozitivního vztahu k učení cizímu jazyku. Abychom toho dosáhli, musí být vyučovací hodiny angličtiny  v průběhu celého roku prostoupeny zajímavostmi a pro žáky poutavými činnostmi, hrami a písničkami. Při výuce je třeba pracovat s vhodnými učebnicemi a pomůckami zpracovanými přiměřeně k věku dítěte.
V tomto období se snažíme, aby žák porozuměl vyslechnutému sdělení, uměl ho opakovat, aby uměl použít naučená slova v jednoduchém spojení, aby dovedl základní slova a jednoduché věty přečíst a slova i zapsat, popřípadě k nim nakreslit obrázek.  
Výuka jazyka vychází z jeho praktického použití. Výklad pravidel gramatiky je omezen na nezbytně nutné minimum potřebné k tvorbě jednoduchých vět. Slovní zásoba je volena především z okruhu zájmů dětí tohoto věku. Slova jsou vázána do vzájemných souvislostí. Upevňování, procvičování a využití slovní zásoby v jednoduchých větách spojujeme vždy s činnostmi s konkrétním předmětem, obrázkem – s tzv. názorem, a to v každé hodině. To je základem k tomu, aby se anglickému jazyku učil každý žák s chutí a věřil, že bude mít úspěch. 
Využíváme zvukových nahrávek, anglických říkanek a písniček, z nichž některé se žáci učí zpaměti.
Výuka ve 2. období se realizuje ve 4. a 5. třídě s dotací 3 hodin v každém ročníku a navazuje na dosažené výsledky v 1. období. Prohlubujeme a zdokonalujeme faktické znalosti ve všech oblastech –  receptivní řečové (poslech a čtení s porozuměním), produktivní řečové (ústní a pís. projev), komunikační (komunikace a tém. okruhy)
Cílem tohoto období je pochopení významu znalosti užitého jazyka pro osobní růst žáka a jeho budoucí kariéru, pomáhá snižovat jazykové bariéry při cestování nebo při budoucím studiu. Vhodně využíváme časopisy, video, PC, audiokazety, názorné pomůcky, hry, soutěže, interaktivní tabule.
Cíle vzdělávací oblasti
•	motivovat žáky k zájmu o anglická jazyk, učit se vnímat a napodobovat melodii a rytmus anglického jazyka
•	poznávat a prakticky používat základní pravidla výslovnosti
•	činnostní formou naučit žáky základní slovní zásobu z jim blízkých oblastí  (činnosti s obrázky nebo předměty)
•	činnostní formou výuky naučit žáky jednoduchá základní pravidla gramatiky a základní zdvořilostní fráze
•	základní fráze a obraty procvičovat s pomocí CD a manuálních činností zahrnutých v pracovním sešitě
•	s pomocí obrázků nebo předmětů vytvářet a obměňovat první krátké rozhovory
•	rozumět jednoduchým pokynům v anglickém jazyce a reagovat na ně
•	vést žáky k získání schopnosti číst s porozuměním přiměřené jednoduché texty v anglickém jazyce
•	motivovat žáky k zájmu o anglický jazyk
•	získávat první poznatky o zemích, kde se mluví anglicky
•	postupně začít chápat význam znalosti angličtiny pro život
•	aktivní účastí žáka na výuce anglického jazyka ho vést ke schopnosti jednoduše komunikovat s využitím prvních poznaných slov a frází
•	vést k pochopení významu znalosti anglického jazyka pro osobní život
•	dosáhnout úrovně A1 podle jazykového portfolia stanoveného Radou Evropy
•	prohlubovat poznatky o angl. mluvících zemích
•	získávat první zkušenosti při práci s PC
•	naučit hlasitému čtení delších textů se správnou výslovností a intonací
•	cvičit orientaci ve slyšeném textu, proneseném rodilým mluvčím
•	nacvičovat delší konverzační celky i mezi více osobami
•	umět přednést jednoduchý mluvený projev na dané téma
•	naučit zásady tichého čtení a práce s textem
•	zdokonalovat písemný projev při opisu souvislejšího textu
•	soustředit se na písemnou formu práce s textem – doplňování, obměna vět, tvoření otázek, odpovědí
•	nacvičovat psaní podle diktátu
•	seznamovat s dalšími gramatickými pravidly
•	prohlubovat slovní zásobu podle obsahu používaných učebnic
•	aktivně se účastnit na projektovém vyučování

Učivo uvedené v učebních osnovách je v rámci školy závazné. Zařazení rozšiřujícího učiva zváží vyučující s ohledem na specifika konkrétní třídy a individuální potřeby žáků. Přesahy a vazby jsou uvedeny pouze do rozpracovaných vyučovacích předmětů, tedy ČJL a M.

Časové vymezení vyučovacího předmětu
Vyučovací předmět Anglický jazyk se realizuje v 1. a 2. ročníku a ve 3. až 5. ročníku ZŠ v této hodinové dotaci:
	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	1	1	3	3	3	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu

Výuka anglického jazyka probíhá v kmenové třídě  a počítačové učebně. Standardní délka vyučovací hodiny je 45 minut.
Ve vyučovacím procesu se využívá různých organizačních forem (frontální výuka, skupinová práce, individualizovaná výuka, práce ve dvojicích), zohledňují se odlišné učební styly žáků a volí se vhodné učební strategie, na jejichž formulování se podílejí i žáci. 
Žákům jsou nabízeny i rozšiřující aktivity, jako soutěže, exkurze.

Výchovné a vzdělávací strategie

Kompetence k učení
Učitel:
- pracuje s žáky různými metodami (projektové vyučování, komunikativní metoda, metoda TPR, činnostní vyučování, audioorální metoda, diskuse) a organizačními formami (frontální výuka, práce ve dvojicích, skupinová práce, individualizovaná výuka), aby lépe pochopili a propojili nové informace; 
- učí žáky plánovat a hodnotit vlastní učení tím, že jim ukazuje, jak pro tyto činnosti využívat jazykové portfolio;
- využívá hudební a filmovou produkci anglofonních zemí, aby motivoval žáky rozšířit si slovní zásobu a zdokonalit správnou výslovnost;
- zadává úkoly, při kterých žáci potřebují využívat ICT pro získávání informací a řešení úkolů a pro komunikaci. 
Řešení problémů
Učitel:
-	navozováním problémových situací z reálného života učí žáky vhodně reagovat s pomocí cizího jazyka (metoda hraní rolí, simulace);
-	zadáváním vhodných úloh na porovnávání psaného a mluveného slova vede žáky k tomu, aby si rozdíly zaznamenali a dále s nimi pracovali.

Kompetence komunikativní
Učitel:
- používá audio a videonahrávky, aby s žáky procvičil porozumění (recepci) mluvenému slovu;
- využívá písně, říkadla a básně pro žákovu řízenou produkci;
- využívá metodu hraní rolí k vzájemné interakci žáků při výuce.

Kompetence sociální a personální
Učitel:
-	zařazováním vhodných konverzačních témat vede žáky ke spolupráci, vzájemné pomoci a respektu;
-	při neporozumění cizojazyčnému výrazu motivuje žáky k tomu, aby si navzájem ve skupině pomáhali.

Kompetence občanské
Učitel:
-	využíváním autentických obrázků motivuje žáky k poznávání kultury, zvyků a tradic anglofonních a jiných zemí;
-	využíváním zkušenosti žáků z cizojazyčného prostředí jim přibližuje chování a jednání lidí různých sociokulturních skupin.

Kompetence pracovní 
Učitel:
- podporuje žáky, aby pravidelně pracovali se svým jazykovým portfoliem;
- zařazuje úkoly na rozšíření slovní zásoby tak, aby současně rozvíjely jemnou motoriku žáků.

Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru

Distribuce a rozpracování očekávaných výstupů z RVP ZV do ročníků

1. stupeň
Očekávané výstupy – 1. období

ŘEČOVÉ DOVEDNOSTI
žák 
Ø rozumí jednoduchým pokynům a otázkám učitele, které jsou sdělovány pomalu a s pečlivou výslovností, a reaguje na ně verbálně i neverbálně 
•	zopakuje a použije slova a slovní spojení, se kterými se v průběhu výuky setkal
Ø rozumí obsahu jednoduchého krátkého psaného textu, pokud má k dispozici vizuální oporu  
Ø rozumí obsahu jednoduchého krátkého mluveného textu, který je pronášen pomalu, zřetelně a s pečlivou výslovností, pokud má k dispozici vizuální oporu 
Ø přiřadí mluvenou a psanou podobu téhož slova či slovního spojení
Ø píše slova a krátké věty na základě textové a vizuální předlohy 

Očekávané výstupy – 2. období 
POSLECH S POROZUMĚNÍM 
žák 
Ø	rozumí jednoduchým pokynům a otázkám učitele, které jsou sdělovány pomalu a s pečlivou výslovností 
Ø rozumí slovům a jednoduchým větám,, pokud jsou pronášeny pomalu a zřetelně a týkají se osvojovaných témat, zejména pokud má k dispozici vizuální oporu 
Ø rozumí jednoduchému poslechovému textu, pokud je pronášen pomalu a zřetelně a má k dispozici vizuální oporu 

MLUVENÍ 
žák 
Ø  se zapojí do jednoduchých rozhovorů
Ø sdělí jednoduchým způsobem základní informace týkající se jeho samotného, rodiny, školy, volného času a dalších osvojovaných témat
Ø odpovídá na jednoduché otázky týkající se jeho samotného, rodiny, školy, volného času a dalších osvojovaných témat a podobné otázky pokládá 
ČTENÍ S POROZUMĚNÍM 
žák 
Ø vyhledá potřebnou informaci v jednoduchém textu, který se vztahuje k osvojovaným tématům
•	rozumí jednoduchým krátkým textům z běžného života, zejména pokud má k dispozici vizuální oporu

PSANÍ 
žák 
•	s použitím jednoduchých vět a slovních spojení o sobě, rodině, činnostech a událostech z oblasti svých zájmů a každodenního života
•	vyplní  osobní údaje do formuláře

Učivo
Ÿ	zvuková a grafická podoba jazyka – fonetické znaky (pasivně), základní výslovnostní návyky, vztah mezi zvukovou a grafickou podobou slov 
Ÿ	slovní zásoba – žáci si osvojí a umí používat základní slovní zásobu v komunikačních situacích probíraných tematických okruhů a umí ji používat v komunikačních situacích, práce se slovníkem  
Ÿ	tematické okruhy – domov, rodina, škola, volný čas , povolání, lidské tělo, jídlo, oblékání, nákupy, bydliště, dopravní prostředky, kalendářní rok (svátky, roční období, měsíce, dny v týdnu, hodiny), zvířata, příroda a počasí
Ÿ	mluvnice – základní gramatické struktury a typy vět (jsou tolerovány elementární chyby, které nenarušují smysl sdělení a porozumění)

Rozpracování učiva z RVP ZV do jednotlivých ročníků

Anglický jazyk 
Ročník: první
DÍLČÍ VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO	TÉMATICKÉ OKRUHY PRŮŘEZOVÉHO TÉMATU	PŘESAHY, VAZBY,ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
důraz na receptivní řečové dovednosti				
-	rozumí základním pokynům při výuce
-	pozdraví jednoduchým způsobem
-	rozliší členy rodiny a vlastní jména
-	rozumí otázkám a výrazům používané v každodenním životě
-	klade jednoduché otázky týkající se jeho bezprostředního okolí
-	rozliší základní barvy 
-	pojmenuje předměty kolem sebe
-	zeptá se na věk spolužáka
-	sdělí, kolik mu je let
	Slovní zásoba na témata
-	rodina
-	školní pomůcky
-	hračky
-	oblečení
-	narozeniny
-	koupání
-	zvířata
-	Vánoce

Komunikační situace
-	pozdravy
-	představování
-	Co se děje?
-	přání k narozeninám a k Vánocům
-	pokyny při výuce a při hře

Jazykové struktury a gramatika
-	osobní jména
-	jednoduchá otázka a odpověď s použitím slovesa „být“
-	číslovky 6 a 7
-	přivlastňovací zájmena můj, tvůj
-	rozkazovací způsob
-	jednoduché užití pokynů při hře a při výuce

Reálie
-	Vánoce v Anglii
	Osobnostní a sociální výchova – Tematické okruhy: Rozvoj schopnosti poznávání (hlavolamy, hádanky, vybarvování obrázků, vystřihování a správné zařazování obrázků, tvorba obrázkového slovníčku), Komunikace (řeč předmětů-tvorba přání k narozeninám a k Vánocům)
Multikulturní výchova – Tematický okruh: Kulturní diference (povídání si o jedinečnosti každého člověka a o jeho individuálních zvláštnostech na příkladě postaviček myší bydlících v domě s rodinou), Lidské vztahy (povídání si o právu všech lidí žít společně a vzájemně se tolerovat na příkladu rodiny lidí a rodiny myšiček žijících v Happy House)
  	
Hudební výchova, Výtvarná výchova, Dramatická výchova

Anglický jazyk 
Ročník: druhý
DÍLČÍ VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO	TÉMATICKÉ OKRUHY PRŮŘEZOVÉHO TÉMATU	PŘESAHY, VAZBY,ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
důraz na receptivní řečové dovednosti				
-	rozumí jednoduchým pokynům a otázkám běžných při výuce
-	pozdraví a odpoví na pozdrav jednoduchým způsobem
-	rozumí otázkám a výrazům používané v každodenním životě
-	pojmenuje předměty kolem sebe doma a ve škole
-	popisuje jednoduchými větami věci a činnosti kolem sebe 
-	tvoří jednoduché věty a otázky týkající se jeho každodenních potřeb a činností
-	užívá základní barvy při jednoduchém popisu osob či věcí
-	pojmenuje některá zvířata a zvuky, které vydávají
-	popíše dům velmi jednoduchým způsobem
	Slovní zásoba na témata
-	zvířata
-	školní pomůcky a činnosti
-	jídlo
-	obličej
-	barvy
-	dům
-	oblečení
-	Vánoce a Velikonoce

Komunikační situace
-	poděkování
-	dotazování
-	zdvořilostní fráze
-	fráze spojené s Vánocemi a Velikonocemi
-	pokyny při výuce, běžných činnostech a při hrách

Jazykové struktury a gramatika
-	užití „to“ a „toto“ při označování věcí
-	jednoduché otázky a odpovědi s použitím sloves „být“ a „moct“
-	rozkazovací způsob
-	jednoduché užití přítomného času průběhového při popisu činnosti
-	předložky „v“ a „na“ ve slovním spojení
-	předložky „pro“ a “od“ v přáních

Reálie
-	Vánoce a Velikonoce v Anglii
	Osobnostní a sociální výchova – Tematické okruhy: Rozvoj schopnosti poznávání (hlavolamy, hádanky, vybarvování obrázků, vystřihování a správné zařazování obrázků, tvorba obrázkového slovníčku)
Multikulturní výchova – Tematický okruh: Kulturní diference (povídání si o způsobech slavení svátků Vánoc a Velikonoc v různých zemích) 
Mediální výchova – Tematický okruh: Tvorba mediálního sdělení (tvorba slovních bublin do kreslených příběhů)
  	Hudební výchova, Výtvarná výchova, Dramatická výchova

Anglický jazyk 
Ročník: třetí
	 DÍLČÍ VÝSTUPY

žÁK	učivo
	tematické okruhy průřezového tématu	Přesahy, vazby, rozšiřující učivo, POZNÁMKY	
RECEPTIVNÍ, PRODUKTIVNÍ A INTERAKTIVNÍ ŘEČOVÉ DOVEDNOSTI				
	•	čte a vyslovuje srozumitelně jednotlivá slova;
•	reprodukuje slovní zásobu ze známé tematické oblasti v přiměřeném rozsahu; 	Typy textů:
•	Pozdravy
•	Pokyny a příkazy ve škole
•	Jednoduchá žádost
•	Dialog
•	Dotazy a krátké odpovědi
•	Říkanky, básničky a písničky
•	Obrázkové knihy
•	Komiksy

Tematické okruhy:
•	Abeceda 
•	Číslovky 1 – 12
•	Základní barvy
•	Školní potřeby a třída 
•	Vybraná domácí zvířata
•	Nálady a pocity
•	Obličej a tělo – základní smysly 
•	Rodina
•	Můj pokoj
•	Oblečení
•	Dětské nápoje a jídlo
•	Hračky
•	Osobní údaje
•	Dny v týdnu

Jazykové prostředky:
•	Člen neurčitý a základní podstatná jména
•	Pravidelné tvoření množného čísla podstatných jmen 
•	Základní přídavná jména 
•	Osobní zájmena
•	Základní číslovky
•	Rozkazovací způsob
•	Kladná a negativní odpověď 
•	Sloveso „have got“ v otázce a odpovědi 
•	Sloveso „like“ v kladné větě a otázce
•	Hlásky a jejich výslovnost, slovní přízvuk
•	Pravopis
•	Předložky místa nebo času	OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (řeč zvuků a slov, porovnávání a naslouchání)		
	•	pozdraví a krátce se představí;
•	rozumí jednoduchým pokynům učitele;
•	zeptá se a jednoduše odpoví na dotaz na jméno/věk osoby;
•	klade krátké ano/ne otázky k ověření správnosti svého odhadu;			Poznámka: 
Zavedení jazykového portfolia pro každého žáka.	
	•	píše jednoduchá slova a věty dle předlohy a přečte je;
•	pojmenuje věci, které mu jsou blízké, a napíše je;				
	•	reaguje na jednoduché, každodenně užívané příkazy a žádosti;
•	rozumí pomalému a správně vyslovovanému dialogu;			ČJL:
Respektování základních komunikačních pravidel.	
	•	s pomocí učitele vyhledá slovíčka ve slovníku učebnice.				

Anglický jazyk 
Ročník: čtvrtý
	Dílčí výstupy

Žák:	učivo 
	tematické okruhy průřezového tématu	Přesahy, vazby, rozšiřující učivo, POZNÁMKY	
RECEPTIVNÍ ŘEČOVÉ DOVEDNOSTI				
	•	rozumí smyslu přiměřeně obtížných nahrávek;
•	rozumí hledané informaci v nahrávce;
•	rozumí jednoduchým pokynům učitele a reaguje na ně;	Typy textů:
•	Pozdravy
•	Jednoduchá žádost a jednoduché poděkování
•	Jednoduché pokyny a příkazy ve škole
•	Jednoduchý popis
•	Pohlednice 
•	Jednoduchý e-mail, dopis, SMS
•	Jednoduchý dotaz
•	Říkanky, básničky a písničky
•	Jednoduché obrázkové knihy
•	Jednoduché návody
•	Komiksy

Tematické okruhy:
•	Abeceda
•	Číslovky 1 – 20  
•	Můj dům: místnosti a nábytek
•	Město
•	Počasí
•	Čas: hodiny, dny v týdnu, měsíce v roce
•	Záliby a volný čas
•	Zvířata v zoo 
•	Školní třída a škola
•	Základní jídlo, potraviny a chutě
•	Základní geometrické tvary 
•	Oslavy narozenin a vybraných svátků
•	Děti a mládež v anglicky mluvících zemích
Jazykové prostředky:
•	Člen určitý a neurčitý
•	Určování počitatelnosti s „much/many“
•	Podstatná jména
•	Vybraná přídavná jména
•	Tázací a přivlastňovací zájmena
•	Základní číslovky
•	Vazba „there is / there are“
•	Sloveso „can“ v kladných větách, v otázce a v záporu 
•	Předložky místa
•	Kladné a záporné příkazy
•	Otázky na zjištění pozice věcí a osob
•	Určování času, otázky na čas
•	Slovesa „to be / to have“
•	Přítomný čas prostý
•	Slovosled kladné a záporné věty
•	Otázka, krátká odpověď kladná i záporná 
•	Základní fonetické znaky
•	Spojování hlásek do slov a jejich výslovnost
•	Pravopis – základní pravidla psaní slov	OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (cvičení pozorování a empatické naslouchání)	ČJL:
Rozeznávání druhů slov.	
	•	vyhledává známá slova a věty v jednoduchých textech;
•	přiřazuje známá slova a věty k obrázkům;			Poznámka: 
Zahájení vyplňování vlastního vyrobeného jazykového portfolia.	
	•	přečte nahlas a srozumitelně krátký text obsahující známou slovní zásobu;				
	•	v jednoduchých textech, které jsou doplněny obrázky a jsou o známých tématech, vyhledá požadovanou informaci;
•	správně odpoví na otázky k jednoduchému textu;				
	•	vyhledá neznámá slova v obrázkovém slovníku;				
PRODUKTIVNÍ ŘEČOVÉ DOVEDNOSTI				
	•	napíše pohlednici a jednoduchou zprávu kamarádovi;				
	•	jednoduše popíše obrázek;
•	zopakuje zpaměti básničku či říkanku;				
	•	vyjádří jednoduché základní informace, které obměňuje s použitím osvojené slovní zásoby;				
INTERAKTIVNÍ ŘEČOVÉ DOVEDNOSTI				
	•	pozdraví a rozloučí se;
•	zeptá se na čas a odpoví, kolik je hodin;
•	jednoduše o něco požádá a poděkuje.		MKV – Lidské vztahy (význam kvality lidských vztahů, tolerance, empatie)	M:
Struktura: hodiny, dny, měsíce, roky.	

Anglický jazyk 
Ročník: pátý
	Dílčí výstupy

Žák:	učivo 
	tematické okruhy průřezového tématu	Přesahy, vazby, rozšiřující učivo, POZNÁMKY	
RECEPTIVNÍ ŘEČOVÉ DOVEDNOSTI				
	•	nalezne známá slova a věty v jednoduchých textech, např. o rodině a volném čase; 
•	rozumí krátkým a jednoduchým pokynům v textu;	Typy textů:
•	Pozdravy
•	Blahopřání
•	Pohlednice z prázdnin
•	Leták a plakát
•	Krátký neformální dopis
•	Jednoduchý e-mail, dopis, SMS
•	Jednoduchá žádost
•	Jednoduché pokyny v textu
•	Říkanky, básničky a písničky
•	Jednoduché obrázkové knihy
•	Jednoduché návody
•	Komiksy
Tematické okruhy:
•	Číslovky 1 – 100
•	Domov a rodina
•	Město a venkov
•	Názvy povolání
•	Lidské tělo
•	Volný čas a záliby
•	Roční období a počasí
•	Čas: hodiny, dny v týdnu, měsíce v roce
•	Zvířata ve volné přírodě
•	Škola a vyučovací předměty
•	Jídlo a potraviny
•	Vánoce, Velikonoce a jiné svátky
•	Děti a mládež v jiných zemích Evropy

Jazykové prostředky:
•	Člen určitý a neurčitý
•	Množné číslo podstatných jmen 
•	Přivlastňovací přídavná jména
•	Zájmena ukazovací a přivlastňovací
•	Základní a řadové číslovky
•	Sloveso „to be, to have, can“ v oznamovací větě, v otázce a v záporu, plné a zkrácené tvary
•	Plnovýznamová slovesa pro každodenní činnosti
•	Předložky času a místa
•	Otázky s „who/what/when/where/how/why“
•	Pořádek slov ve větě a v otázce
•	Přítomný čas prostý
•	Přítomný čas průběhový
•	Základní fonetické znaky
•	Základní pravidla výslovnosti slov
•	Pravopis osvojených slov a tvarů			
	•	rozumí krátkému textu s obrázky, např. letáku, plakátu, blahopřání;
•	vyhledá informace k jednoduchému tématu v časopise nebo na webové stránce;
•	pochopí obsah a smysl jednoduchého dialogu a nahrávky;		OSV – Sociální rozvoj – Komunikace (sdělení v různých situacích, aktivní naslouchání)	M:
Aplikace jednoduchých početních operací v oboru přirozených čísel, porovnávání větší, menší.

	•	srozumitelně vyslovuje jednoduchý čtený text se známou slovní zásobou;		MKV – Multikulturalita (specifické rysy jazyků a jejich rovnocennost, naslouchání druhých)	M:
Struktura: hodiny, dny, měsíce, roky.	
	•	v jednoduchém textu vyhledá požadovanou informaci;
•	vytvoří odpověď na otázku na základě jednoduchého a známého textu;		VDO – Občanská společnost a škola (participace žáků na životě školy a místní komunity)
VMEGS – Evropa a svět nás zajímá (zvyky a tradice národů Evropy)		
	•	neznámé slovo vyhledá v anglicko-české a česko-anglické části tištěného slovníku;				
PRODUKTIVNÍ ŘEČOVÉ DOVEDNOSTI				
	•	vyplní osobní údaje ve formuláři;
•	odpoví na krátkou jednoduchou zprávu;
•	napíše blahopřání, pohlednici nebo krátký neformální dopis kamarádovi;		VDO – Občanská společnost a škola (participace žáků na životě školy a místní komunity)		
	•	ústně i písemně reprodukuje hlavní myšlenky textu s pomocí obrázku nebo osnovy;
•	na základě poslechu krátké konverzace shrne její obsah písemně i ústně;			ČJL:
Sestaví osnovu krátkého příběhu, např. vyprávění s jednoduchým dějem.	
	•	svými slovy vyjádří smysl textu;			Poznámka:
Pravidelné doplňování do jazykového portfolia.	
INTERAKTIVNÍ ŘEČOVÉ DOVEDNOSTI				
	•	mluví krátkými větami v zadané roli, pozdraví, zeptá se a odpoví na otázky a rozloučí se;
•	mluví o tom, co má a nemá rád, co se mu líbí a nelíbí.		OSV – Sociální rozvoj – Poznávání lidí (vzájemná poznávání ve skupině a třídě, vyvarování se chyb při kontaktu s lidmi)		

Průřezová témata

Osobnostní a sociální výchova
Tematické okruhy: Rozvoj schopnosti poznávání (hlavolamy, hádanky, vybarvování obrázků, vystřihování a správné zařazování obrázků, tvorba obrázkového slovníčku), Komunikace (řeč předmětů-tvorba přání k narozeninám a k Vánocům)

Multikulturní výchova
Tematický okruh: Kulturní diference (povídání si o jedinečnosti každého člověka a o jeho individuálních zvláštnostech na příkladě postaviček myší bydlících v domě s rodinou), Lidské vztahy (povídání si o právu všech lidí žít společně a vzájemně se tolerovat na příkladu rodiny lidí a rodiny myšiček žijících v Happy House)

Osobnostní a sociální výchova 
Toto téma prolíná celým 2. obdobím téměř pravidelně. Je  založena na verbální i neverbální komunikaci jako nástroji dorozumívání. 
Využívány jsou všechny 3 okruhy
•	osobnostní rozvoj – při cvičení smyslového vnímání, pozornosti, soustředění, zapamatování , řešení problémů.Utváří se vztah k sobě i k jiným získáváním informací o jiných, cvičení sebekontroly, sebeovládání , dovednosti pozitivně se naladit a motivovat
•	sociální rozvoj – poznávání se ve skupině, dobré vztahy mezi spolužáky, dovednost dialogu, monologu, komunikace v různých situacích – omluva, pozdrav, prosba, rozvoj individuálních dovedností pro kooperaci
•	morální rozvoj – zvládání učebních problémů

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
Zajišťuje výchovu evropských občanů jako tvořících a zodpovědných osobností. Cizí jazyk má praktický význam pro mobilitu občanskou, vzdělávací i pracovní. Rozvíjí a integruje základní vědomosti potřebné pro porozumění sociálním a kulturním odlišnostem mezi národy. V oblasti postojů pomáhá překonávat stereotypy a předsudky.

Multikulturní výchova
Umožňuje žákům seznamovat se s různými kulturami, jejich tradicemi a hodnotami. Učí žáky žít a komunikovat ve skupině s příslušníky odlišných sociokulturních skupin, uplatňovat svá práva a respektovat práva druhých. 
Tématické okruhy vycházejí ze situace ve škole, ve městě, ve společnosti
•	poznání vlastní kultury
•	vstřícný postoj k odlišnostem různých skupin
•	specifické rysy jazyků a jejich rovnocennost

Environmentální výchova 
Vede jedince k pochopení komplexnosti a složitosti vztahů člověka a živ prostředí.
Využíváme tematické okruhy
•	základní podmínky života – voda, ovzduší, živočichové
•	vztah člověka k prostředí – naše obec, prostředí a zdraví

Mediální výchova 
Učí využívat potenciál médií jako zdroj informací, zábavy i naplnění volného času.

5. 2.  Vzdělávací oblast : MATEMATIKA A JEJÍ APLIKACE

Vzdělávací oblast je v 1. období  realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu MATEMATIKA A JEJÍ APLIKACE

5. 2. 1 Název vyučovacího předmětu :  Matematika a její aplikace

Charakteristika vyučovacího předmětu

Matematické vzdělávání v tomto období pomáhá žákům vnímat význam matematiky v životě. Žáci se učí vyjadřovat pomocí čísel. Matematika rozvíjí pozornost, vytrvalost, schopnost rozlišovat, objevovat, vytvářet různé situace. Žáci se učí svoji práci kontrolovat, srovnávat, učí se sebedůvěře, vyjadřují výsledky svého pozorování. S vyjadřovacími schopnostmi se rozvíjí jejich schopnost uvažovat.
Vyučovací předmět Matematika vychází ze vzdělávacího obsahu vzdělávacího oboru Matematika a její aplikace.

Vzdělávací obsah vyučovacího předmětu

Vzdělávací oblast je v 1. – 3. r. realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu.MATEMATIKA
Cíle vzdělávací oblasti
•	osvojování základních matematických pojmů na základě aktivních činností každého žáka
•	důraz na porozumění základním pojmům matematiky a jejich vzájemným vztahům
•	rozvíjení zkušeností s matematickým modelováním pomocí činností, kterými se žáci učí poznávat a nalézat situace, které dokážou matematicky popsat
•	využívání zkušeností žáků z domova i ze života kolem nich
•	prostor pro aktivní projev žáka – vymýšlení úloh žáky, využití jejich zájmů, komunikace mezi žáky, efektivní využívání osvojených poznatků
•	grafické projevy žáka – od kresleného obrázkového názoru k náčrtům
•	postupné osvojování prvních matematických pojmů, početních výkonů, postupů, základů jazyka matematiky a způsobů jejich užití

Vzdělávací oblast matematika je tvořena čtyřmi tématickými okruhy
a) Číslo a početní operace
V tomto tematickém okruhu si žáci postupně osvojují aritmetické operace (porovnávání, zaokrouhlování, sčítání, odčítání, násobení, dělení). 
Přitom se dbá na tři složky
•	dovednost (provádění početních operací)
•	algoritmické porozumění (proč je práce prováděna předloženým postupem, důraz   
           na činnostní provedení a pozorování žáků, hovor o pozorovaném)
 -významové porozumění (umět operaci propojit na reálné situace – nejlépe za pomoci individuálních činností, matematizace reálných situací)
b) Závislosti, vztahy a práce s daty
Žáci si v tomto tematickém okruhu na základě pozorování uvědomují změny a závislosti známých jevů. Porovnávají velikosti věcí a čísel. Pomocí svých činností postupně pochopí, že změnou může být zvětšení, zmenšení, růst, pokles. Na poznání a pochopení závislostí navazuje v dalších obdobích práce s tabulkami, diagramy a grafy. 
c) Geometrie v rovině  a v prostoru
Žáci se v tomto tematickém okruhu učí objevovat, rozlišovat a určovat základní geometrické rovinné a prostorové útvary. Geometricky modelují reálné situace, hledají geometrické útvary ve svém okolí a pojmenovávají je. Učí se měřit délku, poznávají základní jednotku délky. Učí se základy grafického projevu v geometrii.

d) Nestandardní aplikační úlohy a problémy
Jejich řešení je do značné míry nezávislé na znalostech a dovednostech školské matematiky. Při nich je třeba uplatňovat uvažování žáků, které později přechází v logické myšlení. Učí se řešit jednodušší úlohy z reálného světa, analyzovat reálné situace, pochopit problém, utřídit údaje, pomocí konkrétního názoru situaci modelovat, následně řešit a formulovat odpověď. 
Matematika svým charakterem vyžaduje činnostní pojetí. 
Podmínky pro dosažení dovednosti žáka správně řešit slovní úlohy jsou
•	praktické činnosti, které odpovídají určité úloze
•	pokus o samostatné vyhledávání cesty řešení, odpovědi náležející dané úloze závěrů
•	dovednost samostatně vymyslet a formulovat úlohu podobnou k úlohám právě řešeným
•	nechat žáky vymýšlet úlohy s praktickým, jim blízkým obsahem a též jim takové úlohy předkládat k řešení
•	obtížnější úlohy řešit až po dokonalém zvládnutí úloh jednoduchých

Dosažení dobrých výsledků v hodinách matematiky vyžaduje
•	naučit žáky pozorně vnímat, co říká a dělá učitel a co odpovídají spolužáci
•	učit žáky soustředit se na své činnosti, reagovat na upozornění učitele, vnímat práci a vyjadřování spolužáků
•	pravidelným zařazováním činností do výuky dosáhnout při nich zručnosti žáků
•	používat činnostních metod k dosažení aktivity žáků a jejich spoluúčasti při učení
•	individuální účast každého na řešení a pozorování předloženého problému
•	poskytnout každému žákovi dostatečný prostor k tomu, aby měl možnost vniknout do podstaty problému, o kterém se hovoří ve vyučování
•	pestré změny forem práce v průběhu roku, rozmanitost používaných pomůcek a tím dosažení zajímavosti výuky
•	každodenní činnosti žáků, každodenní zpětnou vazbu mezi učitelem a žáky, to pak pomáhá učiteli vnímat a pomoci rozvíjet osobnost každého z nich
•	aby vyučování matematice mělo nejen vzdělávací, ale i výchovný charakter, neboť tam kde tomu tak není, nebývá ani dobrý prospěch
•	do vyučování často zařazovat úlohy, v nichž se odráží život obklopující dítě, to co dítě vidí, v čem má přímou účast, to potom snadno zařazuje do svých početních úvah a myšlenek
•	časté sestavování úloh ze života samotnými žáky, neboť tvorba úloh, otázek a odpovědí napomáhá dobrému zvládnutí učiva
•	propojování výuky matematiky s ostatními předměty, zvláště s prvoukou
Při vyučování matematice v prvním období základního vzdělávání chceme vždy při probírání určitého učiva
•	dát žákům první pojetí daného problému a motivovat je
•	užitím názorných pomůcek a konkretizací je dovést postupně k pochopení problému, který je dán novou učební látkou
•	provádět třídění a srovnávání naučených vědomostí s vědomostmi již osvojenými
•	provádět cvičení s praktickým užitím získaných vědomostí
•	nechat žáky samostatně vymýšlet slovní úlohy, které vycházejí z jejich zkušeností
•	provádět cvičení k zautomatizování určité početní operace
•	nechat žáky při praktických činnostech objevovat potřebu nového početního výkonu

	Látku pro ústní počítání je třeba volit tak, aby přispívala k dosažení dobrého zvládnutí učiva.
V prvním období základního vzdělávání necháváme žáky pokud možno matematické poznatky za pomoci přímé účasti učitele při činnostním učení objevovat a formulovat je svými slovy. Učitel pak matematický pojem upřesní a správně ho formuluje. Na co je třeba upozornit, je časté zařazování počítání zpaměti a to po celé první období základního vzdělávání. Při počítání s malými čísly by nikdy nemělo být počítání zpaměti nahrazováno písemných počítáním. 
Po celé první období se v matematice kladou základy počítání zpaměti. Žáci se učí způsoby pamětného sčítání, odčítání, násobení a dělení v oboru do 100 i do 1000. Počítání slovních úloh zpaměti je třeba vždy spojovat s vysvětlením žáka, jak k výsledku dospěl. V průběhu 1. – 3. ročníku je třeba, aby každý žák vyřešil mnoho jednoduchých slovních úloh. To není možné realizovat tehdy, když bychom přitom měli vyžadovat klasické zápisy každé úlohy. Při řešení slovních úloh zpaměti může žák používat konkrétní názor, nákres, náčrt a jiné svoje zobrazení a z něho formulovat výsledek a vysvětlit, jak k němu dospěl.    U celé řady slovních úloh řešených činnostně zpaměti mohou žáci objevit několik způsobů řešení úlohy. Zájem žáků o počítání zpaměti se dobře probouzí vhodnou motivací a poznáním, že je v jeho schopnostech úlohy řešit.

Vzdělávací oblast je ve 4. a 5. ročníku realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu Matematika.
Vzdělávací oblast matematika je tvořena čtyřmi tématickými okruhy
1) Číslo a početní operace
2) Závislosti, vztahy a práce s daty
3) Geometrie v rovině a v prostoru
4) Nestandardní aplikační úlohy 2. období

Slovní úlohy
Při nich je třeba uplatňovat logické myšlení. Řeší úlohy z reálného světa, analyzovat reálné situace, pochopit problém, utřídit údaje, pomocí konkrétního názoru situaci modelovat, následně řešit a formulovat odpověď. Matematika svým charakterem vyžaduje činnostní pojetí. 
Dobrým prostředkem k rozvoji míry pochopení probíraného matematického učiva jsou komentované situace z aktuálního prožitku, při kterých početně vyjadřují své zkušenosti. Rozvíjí se přitom schopnost žáka vyjadřovat své myšlenky, posiluje se sebedůvěra žáka v jeho schopnosti.
Velký význam v matematice má aktivita žáků. Činnostní formy učení dávají dostatek možností k jejímu neustálému podněcování, rozvoji smyslu pro odpovědnost, schopnosti sebekontroly a sebehodnocení.
V systému vyučovacích hodin činnostního učení matematice nové učivo vyplývá z předcházejícího a zároveň je základem a oporou pro učivo následující. Když se snažíme toto dodržet a v tomto systému vyučovat, často se stane, že žáci nové učivo objeví sami a často jim ani nepřipadá nové. K tomu je třeba žákům dopomoci určitým upozorněním učitele, otázkou nebo doporučením, co pozorovat. Žákům je třeba dát dostatečný prostor na objev poznávaného jevu i na jeho zvládnutí a procvičení. 
Nové učivo předkládané žákům za pomoci individuálních činností se zvolenými konkrétními pomůckami nebo jinými prostředky, umožňuje žákům objevení nového postupu či algoritmu a napomáhá rozvoji správného a reálného uvažování žáků. Cílem řešení úloh je naučit žáky jasnému a konkrétnímu uvažování. 
Při řešení slovních úloh je žák jejich tvůrcem, vynálezcem i řešitelem. Úsilí, které žáci vynakládají, působí příznivě na jejich rozumový vývoj. Rozvíjena je přitom samostatnost žáka i jeho tvořivost.
Podmínky pro dosažení dovednosti žáka správně řešit slovní úlohy jsou
•	praktické činnosti, které odpovídají určité úloze
•	pokus o samostatné vyhledávání cesty řešení, odpovědi náležející dané úloze závěrů
•	dovednost samostatně vymyslet a formulovat úlohu podobnou k úlohám právě řešeným
•	nechat žáky vymýšlet úlohy s praktickým, jim blízkým obsahem a též jim takové úlohy předkládat k řešení
•	obtížnější úlohy řešit až po dokonalém zvládnutí úloh jednoduchých

Dosažení dobrých výsledků v hodinách matematiky vyžaduje
•	používat činnostních metod k dosažení aktivity žáků a jejich spoluúčasti při učení
•	individuální účast každého na řešení a pozorování předloženého problému
•	poskytnout každému žákovi dostatečný prostor k tomu, aby měl možnost vniknout do podstaty problému, o kterém se hovoří ve vyučování
•	pestré změny forem práce v průběhu roku, rozmanitost používaných pomůcek a tím dosažení zajímavosti výuky
•	každodenní činnosti žáků, každodenní zpětnou vazbu mezi učitelem a žáky, to pak pomáhá učiteli vnímat a pomoci rozvíjet osobnost každého z nich
•	aby vyučování matematice mělo nejen vzdělávací, ale i výchovný charakter, neboť tam kde tomu tak není, nebývá ani dobrý prospěch
•	do vyučování často zařazovat úlohy, v nichž se odráží život obklopující žáka v souvislosti s reálným odhadem řešení
•	časté sestavování úloh ze života samotnými žáky, neboť tvorba úloh, otázek a odpovědí napomáhá dobrému zvládnutí učiva
Při vyučování matematice v druhém období základního vzdělávání chceme vždy při probírání určitého učiva
•	motivovat je
•	užitím názorných pomůcek a konkretizací je dovést k pochopení problému 
•	provádět srovnávání nových poznatků s vědomostmi již osvojenými
•	provádět cvičení s praktickým využitím získaných vědomostí
•	nechat žáky samostatně vymýšlet slovní úlohy, vycházející z jejich zkušeností
•	provádět cvičení k zautomatizování určité početní operace
•	nechat žáky při praktických činnostech objevovat potřebu nového početního algoritmu
•	pamětné početní úkony volit tak, aby přispívala k zvládnutí učiva

V druhém období základního vzdělávání necháváme žáky pokud možno matematické poznatky za pomoci přímé účasti učitele při činnostním učení objevovat a formulovat je svými slovy. Učitel pak matematický pojem upřesní a správně ho formuluje.
Na co je třeba upozornit, je časté zařazování počítání zpaměti a to po celé první období základního vzdělávání. Při počítání s malými čísly by nikdy nemělo být počítání zpaměti nahrazováno písemných počítáním. 
Na 1. stupni základního vzdělávání je kladen důraz na budování základů používání matematické symboliky a jazyka matematiky a na proces řešení problému. Základní matematické pojmy jsou vytvářeny ve čtyřech tematických okruzích: 
1. číslo a početní operace – učí se získávat číselné údaje měřením, odhadováním, výpočtem a zaokrouhlováním. Seznamují se s pojmem proměnná a s její rolí při matematizaci reálných situací. Žáci porozumí pojmu číslo, získají dovednosti v pamětném a písemném počítání v oboru přirozených čísel, seznámí se s vlastnostmi základních operací s čísly a prací s chybou.
2.	závislosti, vztahy a práce s daty – žáci si postupně osvojí dovednosti, které souvisejí se zpracováním dat, seznamují se se závislostmi a jejich zápisy v běžném životě, doplňují a sestavují jednoduché tabulky a diagramy;
3.	geometrie v rovině a v prostoru – žáci získají základní orientaci v rovině a prostoru, učí se poznávat, určovat, modelovat a znázorňovat jednoduché útvary v rovině i prostoru;
4.	nestandardní aplikační úlohy a problémy – jejichž řešení může být do značné míry nezávislé na znalostech a dovednostech školské matematiky, ale při němž je nutné uplatnit logické myšlení. Tyto úlohy by měly prolínat všemi tematickými okruhy v průběhu celého základního vzdělávání. Žáci se učí řešit problémové situace a úlohy z běžného života, pochopit a analyzovat problém, utřídit údaje a podmínky, provádět situační náčrty, řešit optimalizační úlohy. Řešení logických úloh, jejichž obtížnost je závislá na míře rozumové vyspělosti žáků, posiluje vědomí žáka ve vlastní schopnosti logického uvažování a může podchytit i ty žáky, kteří jsou v matematice méně úspěšní.
V systému individuální práce se slabšími žáky v matematice v prvním období základního vzdělávání má mimořádně velký význam správné a hojné používání názorných pomůcek, kreslených znázorňování, cvičení v sestavování vlastních úloh, řešení úloh zpaměti.
Systém činnostního učení, který používáme, opět ukazuje, že se v pedagogické praxi při učení základů matematiky v prvním období základního vzdělávání, nemusí vyskytovat beznadějné situace. Při dodržování základních zásad a metod činnostního učení, dosahujeme uspokojivých výsledků i u žáků s diagnostikovaným opožděným vývojem nebo různými dys. problémy.

Učivo uvedené v učebních osnovách je v rámci školy závazné. Zařazení rozšiřujícího učiva zváží vyučující s ohledem na specifika konkrétní třídy a individuální potřeby žáků. Přesahy a vazby jsou uvedeny pouze do rozpracovaných vyučovacích předmětů, tedy ČJL a AJ.

Výuka matematiky je spojena i s rozvíjením finanční gramotnosti žáků ve shodě se Standardy finanční gramotnosti. Do učiva jsou zařazeny tyto obsahy: Peníze – způsoby placení; Hospodaření domácnosti – rozpočet, příjmy a výdaje domácnosti; Finanční produkty – úspory.

Časové vymezení vyučovacího předmětu
Vyučovací předmět Matematika se realizuje ve všech ročnících 1. stupně ZŠ v této hodinové dotaci:

	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	4	5	5	5	5	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu
Vyučovací předmět Matematika je vyučován především v kmenových učebnách příslušné třídy, standardní délka vyučovací hodiny je 45 minut. 
K výuce matematiky je využívána i počítačová učebna, učebně se SMART tabulí, ostatní prostory školy i další podnětná prostředí. Během výuky matematiky jsou žákům nabízeny rozšiřující aktivity: soutěže, programy podporující zájem žáků o matematiku učebně se SMART tabulí. Žáci využívají k učení různé formy práce. Během hodiny učitel a žáci používají všechny dostupné vyučovací pomůcky.

Výchovné a vzdělávací strategie
Kompetence k učení
Učitel:
-	prací s chybou jako pozitivním prvkem vede žáky k hlubšímu zamyšlení nad použitým postupem a správností výpočtu;
-	zadává vhodné slovní úlohy a příklady z běžného života a tím motivuje žáky k využívání matematických poznatků a dovedností v praxi;
-	pomocí modelování situací rozvíjí představivost žáků, používá metodu řízeného experimentu pro budování pojmů v mysli žáků;
-	nácvikem a častým prováděním náčrtů cíleně rozvíjí u žáků zručnost při grafickém vyjadřování; 
-	používá v hodinách informační a komunikační technologie a tím vede žáky k využívání digitálních zdrojů a prostředků k vyhledávání informací, modelování, simulacím, výpočtům a znázorňování.

Kompetence k řešení problémů
Učitel:
-	nácvikem řešení úloh s postupným stupňováním jejich náročnosti rozvíjí logické myšlení a úsudek žáků;
-	kladením jednoduchých problémových otázek vede žáky k hledání různých způsobů řešení a k tomu, aby si uvědomili, které z nich jsou efektivní a které nikoliv;
-	vytváří podnětné situace, které žáky vedou k tomu, aby o daném problému přemýšleli, řešili jej a svá řešení zaznamenali.

Kompetence komunikativní
Učitel:
-	důslednou kontrolou podporuje u žáků čtení slovních úloh s porozuměním, správnou matematizaci problémů a interpretaci výsledků;
-	cíleně využívá příležitosti k tomu, aby žáci tradičními i digitálními prostředky prezentovali ostatním postupy řešení úloh a srozumitelně vysvětlili, proč daný postup zvolili.

Kompetence sociální a personální
Učitel:
-	organizací a kontrolou skupinové práce vede žáky k tomu, aby si rozdělili úlohy podle matematických znalostí a dovedností jednotlivých členů skupiny;
-	organizuje vyučovací hodiny tak, aby v případě, že zadanou matematickou úlohu žáci rychle vyřeší, nabídli svoji pomoc pomalejšímu spolužákovi.

Kompetence občanské
Učitel:
-	povzbuzováním a odpovídajícím hodnocením podporuje u žáků zájem o matematiku a snahu zlepšovat své výsledky;
-	doporučuje žákům postupy pro získání zajímavých dat ze školního prostředí a každodenního života, která jsou vhodná ke statistickému zpracování.

Kompetence pracovní
Učitel:
-	důkladným procvičováním a důslednou kontrolou vede žáky ke správnému a bezpečnému užívání rýsovacích potřeb a digitálních nástrojů;
-	vhodnou volbou úkolů různé obtížnosti a jejich následným rozborem vede žáky k tomu, aby si efektivně naplánovali plnění úkolů.

Distribuce a zpracování očekávaných výstupů z RVP ZV

Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru

1. stupeň
ČÍSLO A POČETNÍ OPERACE
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	používá přirozená čísla k modelování reálných situací, počítá předměty v daném souboru, vytváří soubory s daným počtem prvků
•	čte, zapisuje a porovnává přirozená čísla do 1 000, užívá a zapisuje vztah rovnosti a nerovnosti
•	užívá lineární uspořádání; zobrazí číslo na číselné ose
•	provádí zpaměti jednoduché početní operace s přirozenými čísly
•	řeší a tvoří úlohy, ve kterých aplikuje a modeluje osvojené početní operace
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	využívá při pamětném i písemném počítání komutativnost a asociativnost sčítání a násobení
•	provádí písemné početní operace v oboru přirozených čísel
•	zaokrouhluje přirozená čísla, provádí odhady a kontroluje výsledky početních operací v oboru přirozených čísel
•	řeší a tvoří úlohy, ve kterých aplikuje osvojené početní operace v celém oboru přirozených čísel
•	modeluje a určí část celku, používá zápis ve formě zlomku
•	porovná, sčítá a odčítá zlomky se stejným jmenovatelem v oboru kladných čísel
•	přečte zápis desetinného čísla a vyznačí na číselné ose desetinné číslo dané hodnoty
•	porozumí významu znaku „-„ pro zápis celého záporného čísla a toto číslo vyznačí na číselné ose	
Učivo
•	přirozená čísla, celá čísla, desetinná čísla, zlomky
•	zápis čísla v desítkové soustavě, a jeho znázornění (číselná osa, teploměr, model)
•	násobilka
•	vlastnosti početních operací s  čísly
•	písemné algoritmy početních operací

ZÁVISLOSTI, VZTAHY A PRÁCE S DATY
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	orientuje se v čase, provádí jednoduché převody jednotek času
•	popisuje jednoduché závislosti z praktického života
•	doplňuje tabulky, schémata, posloupnosti čísel
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	vyhledává, sbírá a třídí data
•	čte a sestavuje jednoduché tabulky a diagramy	
Učivo
•	závislosti a jejich vlastnosti
•	diagramy, grafy, tabulky, jízdní řády

GEOMETRIE V ROVINĚ A V PROSTORU
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	rozezná, pojmenuje, vymodeluje a popíše základní rovinné útvary a jednoduchá tělesa; nachází v realitě jejich reprezentaci
•	porovnává velikost útvarů, měří a odhaduje délku úsečky
•	rozezná a modeluje jednoduché souměrné útvary v rovině
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	narýsuje a znázorní základní rovinné útvary (čtverec, obdélník, trojúhelník a kružnici); užívá jednoduché konstrukce
•	sčítá a odčítá graficky úsečky; určí délku lomené čáry, obvod mnohoúhelníku sečtením délek jeho stran
•	sestrojí rovnoběžky a kolmice
•	určí obsah obrazce pomocí čtvercové sítě a užívá základní jednotky obsahu
•	rozpozná a znázorní ve čtvercové síti jednoduché osově souměrné útvary a určí osu souměrnosti útvaru překládáním papíru	
Učivo
•	základní útvary v rovině – lomená čára, přímka, polopřímka, úsečka, čtverec, kružnice, obdélník, trojúhelník, kruh, čtyřúhelník, mnohoúhelník
•	základní útvary v prostoru – kvádr, krychle, jehlan, koule, kužel, válec
•	délka úsečky; jednotky délky a jejich převody
•	obvod a obsah obrazce
•	vzájemná poloha dvou přímek v rovině
•	osově souměrné útvary

NESTANDARDNÍ APLIKAČNÍ ÚLOHY A PROBLÉMY
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	řeší jednoduché praktické slovní úlohy a problémy, jejichž řešení je do značné míry nezávislé na obvyklých postupech a algoritmech školské matematiky	

Učivo
•	slovní úlohy
•	číselné a obrázkové řady
•	magické čtverce
•	prostorová představivost

Rozpracování učiva z RVP ZV do jednotlivých ročníků

Matematika
Ročník: první
	Očekávané výstupy z RVP ZV
- DÍLČÍ VÝSTUPY	učivo 

	tematické okruhy průřezového tématu	přesahy, vazby, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, poznámky	
Číslo a početní operace	
	•	spočítá prvky daného souboru;
•	vytvoří skupinu s daným počtem prvků;
•	podle obrázku rozhodne o vztahu více, méně, porovnává soubory (i bez počítání);
•	využívá univerzální modely čísel;	•	Přirozená čísla 1 – 20
		ČJL: 
Psaní číslic a znaků.
Orientace na stránce knihy, počet slabik.
Čtení slovní úlohy s porozuměním.

Rozšiřující učivo: 
-	komutativnost sčítání
-	sčítání a odčítání s přechodem přes desítku

Další náměty do výuky:
-	praktické úkoly s využitím základních jednotek délky
-	propedeutika zlomku, vztah části a celku
-	manipulace s papírovými penězi
	
	•	napíše a přečte číslice;
•	doplní chybějící čísla v řadě;
•	porovnává čísla, používá znaky rovnosti a nerovnosti, řeší slovní úlohy s porovnáváním čísel; 	•	Číslice 0 – 9, čísla 0 – 20
•	Znaky < , >, =			
	•	využívá číselnou osu, orientuje se na ní, zobrazí na ní číslo;
•	správně používá pojmy před, za, hned před, hned za, mezi;	•	Číselná osa			
	•	sčítá a odčítá zpaměti bez přechodu přes desítku;	•	Číselný obor 0 – 10, 10 – 20
			
	•	řeší a tvoří slovní úlohy s využitím sčítání a odčítání bez přechodu přes desítku;
•	řeší a tvoří slovní úlohy vedoucí ke vztahu „o x více (méně)“;
•	sčítání a odčítání čísel v oboru 0 - 20 s přechodem desítky
•	řeší a tvoří slovní úlohy s využitím sčítání a odčítání s přechodem přes desítku;
	•	Práce s textem slovní úlohy 
	EV – Vztah člověka k prostředí (náš životní styl – spotřeba věcí v rodině, škole)		
Závislosti, vztahy a práce s daty	
	•	čte a nastavuje celé hodiny;
•	orientuje se ve struktuře času;	•	Struktura času: hodina, den, týden, měsíc, rok		

	•	zaznamenává jednoduché situace související s časem pomocí tabulek a schémat;	•	Tabulky a schémata			
	•	doplní zadanou tabulku;
•	orientuje se v jednoduchých schématech;	•				
Geometrie v rovině a v prostoru	
	•	rozezná, pojmenuje a načrtne základní rovinné útvary, uvede příklady těchto útvarů ve svém okolí;
•	rozezná a pojmenuje základní tělesa, uvede příklady těchto těles ve svém okolí;
•	orientuje se v prostoru, užívá prostorové pojmy; 
•	pomocí stavebnic modeluje rovinné i prostorové útvary;	•	Rovinné útvary: čtverec, obdélník, trojúhelník, kruh
•	Tělesa: krychle, kvádr, koule, válec
•	Orientace v prostoru: nad, před, za, vpravo, vlevo, nahoře, dole, hned před, hned za		ČJL: 
Vyjádření jednoduché prostorové orientace (např. procházkou po čtvercové síti). 

Rozšiřující učivo: 
-	prostředí sirkových obrazců
-	plán krychlové stavby při sestavování prostorového útvaru složeného z jednotkových krychlí

Další náměty do výuky:
-	skládání origami 
-	parketování daných obdélníků	
	•	porovná rovinné útvary stejného typu podle velikosti;
•	porovná tělesa stejného typu podle velikosti;
•	odhaduje a srovnává délky úseček s využitím pomůcek;	•	Porovnávání: větší, menší, stejný, nižší, vyšší
•	Délka úsečky
•	Poměřování úseček			

Matematika
Ročník: druhý
	DÍLČÍ VÝSTUPY

ŽÁK	učivo 

	tematické okruhy průřezového tématu	přesahy, vazby, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, poznámky
	
Číslo a početní operace	
	•	používá přirozená čísla k modelování situací běžného života;
•	samostatně pracuje s univerzálními modely přirozených čísel;	•	Přirozená čísla 1 – 100
•	Počítání s penězi
•	Peníze: způsoby placení 
		ČJL: 
Orientace v textu, práce s knihou, čtení s porozuměním, věta oznamovací a tázací, odpověď na otázku.

Rozšiřující učivo: 
-	komutativnost sčítání při pamětném i písemném počítání
-	grafické znázornění slovních úloh

Další náměty do výuky:
-	propedeutika zlomků, význam slov polovina, čtvrtina, třetina
-	modelování násobení a dělení na různých souborech

Poznámka:
Učitel používá pojmy: sčítanec, menšenec, menšitel, činitel, součin, dělenec, dělitel, podíl, záměna činitelů.	
	•	zapisuje a čte čísla v daném oboru; 
•	počítá po jednotkách a desítkách, rozliší sudá a lichá čísla;
•	porovnává čísla, chápe rovnost a nerovnost i v různých významových kontextech (délka, čas, peníze);	•	Číselný obor 0 – 100
•	Lichá a sudá čísla 
			
	•	zobrazí číslo na číselné ose;
•	využívá číselnou osu k porovnání čísel; 	•	Řád jednotek a desítek
•	Zaokrouhlování čísel na desítky			
	•	orientuje se v zápisu desítkové soustavy, sčítá a odčítá zpaměti dvojciferné číslo s jednociferným i dvojciferným číslem s přechodem násobků deseti;
•	násobí zpaměti formou opakovaného sčítání i pomocí násobilky, dělí zpaměti v oboru osvojených násobilek;	•	Násobilka 2, 3, 4, 5, 10, 0, Násobilka 6, 7, 8, 9 
•	Součet a rozdíl
•	Závorky

	•	řeší a tvoří slovní úlohy na sčítání a odčítání, násobení a dělení;
•	řeší a tvoří slovní úlohy vedoucí ke vztahu „o x více (méně)“;
	•	Strategie řešení úloh z běžného života  	EV – Vztah člověka k prostředí (náš životní styl – spotřeba věcí, množství odpadu ve spojení s „o x více (méně)“) 		
Závislosti, vztahy a práce s daty	
	•	čte časové údaje na různých typech hodin, orientuje se v kalendáři;
•	sleduje různé časové intervaly;
•	používá vhodně časové jednotky a provádí jednoduché převody mezi nimi;	•	Časové údaje: čtvrt hodiny, půl hodiny, tři čtvrtě hodiny, celá hodina	VMEGS – Evropa a svět nás zajímá (zážitky a zkušenosti z Evropy a světa – zkušenosti s časovými údaji při cestování); Objevujeme Evropu a svět (život Evropanů – odlišnosti při vážení a měření)	Rozšiřující učivo: 
-	časové tabulky

Poznámka:
Časové intervaly volí učitel z běžného života žáka, např. délka vyučovací hodiny, délka přestávky, délka spánku.	
	•	zachycuje výsledky měření pomocí tabulek a schémat;
•	provádí odhady délky a množství;	•	Měření délky, hmotnosti, objemu
•	Jednotky: centimetr, metr, litr, kilogram
			
	•	navrhne a použije tabulku k organizaci údajů;
•	třídí soubor objektů;	•	Tabulková evidence zadaných údajů			
Geometrie v rovině a v prostoru	
	•	rozezná, pojmenuje a načrtne základní rovinné útvary, uvede příklady těchto útvarů ve svém okolí;
•	rozezná a pojmenuje základní tělesa, uvede příklady těchto těles ve svém okolí;
•	pomocí stavebnic modeluje rovinné a prostorové útvary podle zadání;	•	Rovinné útvary: lomená čára, křivá čára, bod, úsečka, přímka, polopřímka
•	Tělesa: kužel, jehlan
		Rozšiřující učivo: 
-	kružnice, hranol
-	shodnost útvarů

Další náměty do výuky:
-	využití čtverečkovaného papíru
-	využití počítačových programů pro matematiku na 1. stupni ZŠ
	
	•	změří délku úsečky, používá jednotky délky; 
•	provádí odhad délky úsečky.	•	Práce s pravítkem
•	Jednotky délky: milimetr, centimetr, metr, kilometr			

Matematika
Ročník: třetí
	DÍLČÍ VÝSTUPY

ŽÁK	učivo 

	tematické okruhy průřezového tématu	přesahy, vazby, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, poznámky
	
ČÍSLO A POČETNÍ OPERACE	
	•	zapisuje a čte čísla v daném oboru; 
•	počítá po jednotkách, po desítkách a stovkách, porovnává čísla;	•	Číselný obor 0 – 1 000
•	Rozklad čísla v desítkové soustavě		ČJL: 
Orientace v textu, práce s knihou, křížovky (sloupec, řádek), stylizace a reprodukce odpovědí, významová stránka slov, čtení s porozuměním, druhy slov, dějová posloupnost.

Rozšiřující učivo: 
-	pohyb po číselné ose (propedeutika záporných čísel)
-	aritmetické operace i vztahy mezi čísly v různých jazycích, různých kontextech významových a strukturálních	
	•	zobrazí číslo na číselné ose a jejích úsecích;
•	využívá číselnou osu k porovnání čísel;	•	Číselná osa – nástroj modelování			
	•	rozloží číslo v desítkové soustavě v oboru do tisíce;
•	sčítá a odčítá zpaměti čísla bez přechodu násobků sta;
•	násobí a dělí zpaměti v oboru osvojených násobilek; 
•	násobí zpaměti dvojciferná čísla jednociferným činitelem mimo obor malé násobilky; 
•	násobí a dělí dvojciferná čísla jednociferným
•	násobí a dělí součet nebo rozdíl dvou čísel;
•	dělí se zbytkem
•	součin, podíl, zbytek
•	používá závorky při výpočtech;	•	Zápis čísla v desítkové soustavě
•	Nejbližší, nižší a vyšší násobek čísla
•	Zaokrouhlování čísel na stovky, desítky			
	•	řeší a tvoří slovní úlohy na sčítání, odčítání, násobení, dělení;
•	řeší a tvoří slovní úlohy vedoucí ke vztahu „o x více (méně)“ a „xkrát více (méně)“;
•	ovládá jednoduché řešitelské strategie;	•	Řešitelské strategie: pokus-omyl, řetězení od konce, vyčerpání všech možností, zjednodušování 	EV – Vztah člověka k prostředí (náš životní styl – spotřeba energie ve spojení s „o x více (méně)“ a „xkrát více (méně)“)		
Závislosti, vztahy a práce s daty	

	•	využívá časové údaje při řešení různých situací z běžného života;	•	Jízdní řády	VMEGS – Evropa a svět nás zajímá (zážitky a zkušenosti z Evropy a světa – cestujeme letadlem, lodí, autobusem, vlakem)	Rozšiřující učivo: 
-	čtení údajů z grafů, diagramů, tabulek
-	pozorování závislostí a jejich vlastností
-	využití specifických počítačových programů pro matematiku na 1. stupni ZŠ
-	využití tabulkového procesoru (např. Excel)

Poznámka:
Učitel používá zjednodušený model jízdního řádu.	
	•	eviduje složitější statické i dynamické situace pomocí slov a tabulek;	•	Teplota, teploměr, stupeň celsia
•	Evidence sportovních výkonů	MV – Kritické čtení a vnímání mediálních sdělení (pěstování kritického přístupu ke zpravodajství a reklamě – tabulky cen produktů z reklamních letáků)		
	•	čte a sestavuje tabulky násobků;
•	doplní chybějící údaje do strukturované tabulky podle zadání;	•	Tabulka jako nástroj pro řešení úloh			
Geometrie v rovině a v prostoru	
	•	rozezná, pojmenuje a načrtne rovinné útvary, uvede příklady těchto útvarů ve svém okolí;
•	třídí trojúhelníky dle délek stran, uvede příklady těchto útvarů ve svém okolí;
•	určí obvod mnohoúhelníku sečtením délek jeho stran;
•	pomocí stavebnic modeluje rovinné útvary podle zadání;	•	Klasifikace trojúhelníků (obecný, rovnostranný, rovnoramenný)
•	Jednotky délky milimetr, kilometr
•	Rovinné útvary: mnohoúhelník (čtyřúhelník, pětiúhelník, šestiúhelník)
•	Vrchol, strana, úhlopříčka mnohoúhelníku		Rozšiřující učivo: 
-	pravoúhlý trojúhelník
-	osa souměrnosti útvarů v rovině
-	využití počítačových programů pro geometrii na 1. stupni ZŠ	
	•	rozezná a modeluje osově souměrné rovinné útvary, uvede konkrétní příklady.	•	Osově souměrné rovinné útvary			

Matematika
Ročník: čtvrtý
	 DÍLČÍ VÝSTUPY

ŽÁK	učivo 

	tematické okruhy průřezového tématu	přesahy, vazby, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, poznámky	
Číslo a početní operace	
	•	využívá při pamětném i písemném počítání komutativnost a asociativnost sčítání a násobení;	•	Komutativnost a asociativnost		ČJL: 
Správný zápis slovních úloh, stylizace a reprodukce odpovědí, čtení s porozuměním, dějová posloupnost.

Rozšiřující učivo: 
-	znázornění celého záporného čísla na číselné ose
-	kmenové zlomky v kontextu části

	•	čte a zapisuje čísla v daném oboru;
•	počítá po statisících, desetitisících a tisících, používá rozvinutý zápis čísla v desítkové soustavě; 
•	porovnává čísla a znázorní je na číselné ose a jejích úsecích;
•	sčítá a odčítá čísla v daném oboru (zpaměti pouze čísla, která mají nejvýše dvě číslice různé od nuly);
•	písemně násobí jednociferným a dvojciferným činitelem, písemně dělí jednociferným dělitelem;
•	účelně propojuje písemné i pamětné počítání (i s použitím kalkulátoru);
•	používá římské číslice při zápisu čísel;
•	používá pojmy čitatel, jmenovatel, zlomková čára, celek, část zlomku;
•	 názorně vyznačí: poloviny, čtvrtiny, třetiny, pětiny a desetiny;
•	 čte zlomky;
•	 čte zlomky s čitatelem různým od jedné;
•	  řeší slovní úlohy na určení poloviny, třetiny, čtvrtiny,  pětiny a desetiny;
•	 řeší jednoduché nerovnice s použitím čís. osy;
•	 sčítá zlomky se stejným jmenovatelem;
•	 vyjadřuje celek z dané poloviny;
•	 třetiny, čtvrtiny, pětiny a desetiny;
	•	Číselný obor 0 – 1 000 000
•	Písemné algoritmy sčítání, odčítání, násobení a dělení
•	Římské číslice
•	Hospodaření domácnosti: rozpočet, příjmy a výdaje domácnosti
			
	•	zaokrouhluje přirozená čísla na statisíce, desetitisíce, tisíce, sta a desítky;
•	provádí odhady a kontroluje výsledky početních operací (sčítání a jeho kontrola záměnou sčítanců, odčítání a jeho kontrola sčítáním, dělení a jeho kontrola násobením);
•	provádí kontrolu výpočtů pomocí kalkulátoru;	•	Zaokrouhlování čísel
•	Odhad a kontrola výsledku
•	Práce s kalkulátorem			
	•	řeší a tvoří slovní úlohy na sčítání, odčítání, násobení, dělení a slovní úlohy se dvěma početními operacemi;
•	řeší a tvoří slovní úlohy vedoucí ke vztahu „o x více (méně)“ a „xkrát více (méně)“;
	•	Matematizace reálné situace 	EV – Vztah člověka k prostředí (naše obec – využití přírodních zdrojů nacházejících se v blízkosti bydliště ve spojení s „o x více (méně)“ a „xkrát více (méně)“)		
Závislosti, vztahy a práce s daty	
	•	provádí a zapisuje jednoduchá pozorování (např. měření teploty);	•	Zásady sběru a třídění dat	VMEGS – Objevujeme Evropu a svět (naše vlast a Evropa, Evropa a svět – sběr údajů o teplotě a jejich porovnání v různých částech světa)	AJ: 
Zápis hodin, dnů, měsíců a roků.
	
	•	používá tabulky k evidenci, modelování a řešení různých situací;
•	doplňuje údaje, které chybí ve strukturované tabulce; 
•	vytvoří na základě jednoduchého textu tabulku a sloupkový diagram;	•	Strukturovaná tabulka
•	Sloupkové diagramy			
Geometrie v rovině a v prostoru	
	•	dodržuje zásady rýsování;
•	narýsuje přímku, vyznačí polopřímku; 
•	narýsuje různoběžky a označí jejich průsečík;
•	narýsuje kružnici s daným středem a poloměrem;
•	narýsuje čtverec, obdélník, trojúhelník ve čtvercové síti; 	•	Zásady rýsování
•	Rýsování jednoduchých rovinných útvarů
•	Čtvercová síť		Rozšiřující učivo: 
-	další rovinné útvary, např. pravý úhel a pravidelné mnohoúhelníky
-	sítě těles, papírové modely těles, stavby těles podle půdorysu

Další náměty do výuky:
-	využití počítačových programů pro geometrii na 1. stupni ZŠ	
	•	měří vzdálenosti, používá vhodné jednotky délky a převodní vztahy mezi nimi; 
•	sčítá a odčítá graficky úsečky, porovná úsečky podle délky;
•	určí délku lomené čáry a obvod mnohoúhelníku sečtením délek jeho stran;	•	Jednotky délky a jejich převody: milimetr, centimetr, metr, kilometr
•	Grafické sčítání a odčítání úseček
•	Obvod mnohoúhelníku			
	•	sestrojí rovnoběžné a kolmé přímky pomocí trojúhelníku s ryskou;
•	určí vzájemnou polohu přímek v rovině;	•	Vzájemná poloha přímek v rovině: rovnoběžky, různoběžky, kolmice			
	•	určí pomocí čtvercové sítě obsah čtverce, obdélníku, trojúhelníku a obsahy porovná;
•	používá základní jednotky obsahu;	•	Jednotky obsahu: mm2, cm2, m2			
	•	rozpozná a znázorní ve čtvercové síti jednoduché osově souměrné útvary;
•	určí osu souměrnosti útvaru překládáním papíru;
•	rozpozná a využije osovou souměrnost i v praktických činnostech a situacích;	•	Osová souměrnost rovinného útvaru			
Nestandardní aplikační úlohy a problémy	
	•	využívá úsudek pro řešení jednoduchých slovních úloh a problémů.	•	Řešení úloh úsudkem
•	Číselné a obrázkové řady	OSV – Osobnostní rozvoj – Rozvoj schopností poznávání (cvičení dovednosti zapamatování, řešení problémů); Kreativita (cvičení pro rozvoj základních rysů kreativity – skupinová práce žáků)	Rozšiřující učivo:
-	algebrogramy, magické čtverce, pyramidy, zašifrované příklady, sudoku
-	součtové trojúhelníky, násobilkové obdélníky
	
Matematika
Ročník: pátý
	 DÍLČÍ VÝSTUPY

ŽÁK	učivo

	tematické okruhy průřezového tématu	přesahy, vazby, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, poznámky	
Číslo a početní operace	
	•	čte a zapisuje čísla v daném oboru;
•	počítá po milionech, používá rozvinutý zápis čísla v desítkové soustavě;
•	porovnává čísla a znázorní je na číselné ose a jejích úsecích; 
•	písemně sčítá tři až čtyři přirozená čísla;
•	písemně odčítá dvě přirozená čísla;
•	písemně násobí až čtyřciferným činitelem;
•	písemně dělí jednociferným nebo dvojciferným dělitelem;
•	účelně propojuje písemné i pamětné počítání (i s použitím kalkulátoru);
•	 řeší jednoduché rovnice a nerovnosti
•	 písemně násobí trojciferným činitelem
•	 účelně používá římské číslice
•	 sčítá a odčítá zlomky;
•	 čte desetinná čísla 
•	 sčítá, odčítá, násobí, dělí desetinná čísla;
	•	Číselný obor 0 – miliarda
•	Písemné algoritmy sčítání, odčítání, násobení a dělení

		ČJL: 
Správný zápis slovních úloh, stylizace a reprodukce odpovědí, čtení s porozuměním.
AJ: 
Aplikace jednoduchých početních operací v oboru přirozených čísel, porovnávání větší, menší.

Rozšiřující učivo: 
-	vyjadřování části celku zlomkem se jmenovatelem 10 nebo 100	
	•	zaokrouhluje přirozená čísla na miliony;
•	provádí odhady a kontroluje výsledky početních operací v daném oboru;
•	provádí kontrolu výpočtu pomocí kalkulátoru;	•	Zaokrouhlování			
	•	řeší a tvoří slovní úlohy z praktického života s využitím matematizace reálné situace;	•	Fáze řešení problému: zápis, grafické znázornění, stanovení řešení, odhad a kontrola výsledku, posouzení reálnosti výsledku, formulace odpovědi	EV – Vztah člověka k prostředí (naše obec: přírodní zdroje, náš životní styl: energie a odpady – komplexní pojetí úloh včetně pochopení významu a nezbytnosti ekologického chování)		
Závislosti, vztahy a práce s daty	
	•	vybírá z textu data podle zadaného kritéria;
	•	Statistické údaje a jejich reprezentace	MV – Kritické čtení a vnímání mediálních sdělení (pěstování kritického přístupu ke zpravodajství a reklamě – využití jednoduchých diagramů); Interpretace vztahů mediálních sdělení a reality (identifikace zjednodušení mediovaných sdělení)	AJ: 
Porovnání některých statistických údajů anglicky mluvících zemí.

Rozšiřující učivo: 
-	další typy diagramů

Další náměty do výuky:
-	využití tabulkového kalkulátoru ke zpracování dat	
	•	zjistí požadované údaje z kruhového diagramu, ve kterém nejsou k popisu použita procenta;	•	Kruhový diagram
•	Finanční produkty: úspory			
Geometrie v rovině a v prostoru	
	•	při konstrukcích rovinných útvarů využívá elementární geometrické konstrukce a základní vlastnosti těchto útvarů; 	•	Konstrukce čtverce a obdélníku 
•	Konstrukce pravoúhlého, rovnostranného a rovnoramenného trojúhelníku		Další náměty do výuky:
-	slovní úlohy na obsahy obdélníku, čtverce (práce s plánem bytu – velikost koberce, nákup tapet, obložení, podlahové plochy apod.)
-	geometrie a výtvarné umění
-	využití počítačových programů pro geometrii na 1. stupni ZŠ	
	•	sestrojí k dané přímce rovnoběžku a kolmici vedoucí daným bodem pomocí trojúhelníku s ryskou;	•	Konstrukce rovnoběžky a kolmice daným bodem			
	•	určí pomocí čtvercové sítě obsah rovinného obrazce, který je tvořen čtverci, obdélníky a trojúhelníky a obsahy porovná;	•	Složené obrazce ve čtvercové síti		Další náměty do výuky:
-	origami ve čtvercové síti 
	
Nestandardní aplikační úlohy a problémy	
	•	ovládá některé řešitelské strategie, v průběhu řešení nestandardních úloh objevuje zákonitosti a využívá je.	•	Magické čtverce, pyramidy, sudoku
	OSV – Osobnostní rozvoj – Rozvoj schopností poznávání (cvičení dovednosti zapamatování, řešení problémů); Kreativita (cvičení pro rozvoj základních rysů kreativity)	 Rozšiřující učivo:
-	zašifrované příklady, hlavolamy, rébusy	

Průřezová témata
Osobnostní rozvoj
•	rozvoj schopností poznávání, cvičení pozornosti a soustředění, cvičení dovedností zapamatování, řešení problému, dovednosti pro učení
•	sebepoznání a sebepojetí, vztah k sobě samému, vztahy k druhým, zdravé a vyrovnané sebepojetí
•	seberegulace, cvičení sebekontroly
•	organizace času
•	plánování učení
•	psychohygiena
•	pozitivní naladění mysli
•	hledání pomoci

5. 3 Vzdělávací oblast : INFORMAČNÍ A KOMUNIKAČNÍ TECHNOLOGIE 

Vzdělávací oblast je realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu Informatika

5. 3. 1 Název vyučovacího předmětu: INFORMATIKA

Charakteristika vyučovacího předmětu

	Vyučovací předmět je realizován v 5. ročníku po jedné hodině týdně, všichni žáci v 5. ročníku získají základy práce na počítači. Žáci jsou vedeni k chápání a správnému užívání pojmů z oblasti hardware, software a práce v síti. Dále jsou vedeni k praktickému zvládnutí práce s grafikou, textem a k tvorbě prezentací. Všechny tyto nástroje se žáci učí používat pro zpracování informací, které se učí vyhledávat na Internetu. Pro vzájemnou komunikaci a předávání souborů se učí používat elektronickou poštu. 

Vzdělávací obsah vyučovacího předmětu

	Vyučovací předmět Informatika zahrnuje vzdělávací obsah vzdělávacího oboru Informační a komunikační technologie. Žáci jsou vedeni k užívání ICT jako k prostředku vnímání a poznání okolního světa i sama sebe. Vzdělávací obsah předmětu Informatika vede k vytváření nezbytných předpokladů k dalšímu úspěšnému studiu.

Cíle vzdělávací oblasti

•	poznání úlohy informací
•	porozumění práci s informací = vznik, uložení, přenos, zpracování, vyhledávání, praktické využití
•	využívání moderních informačních a komunikačních technologií
•	schopnost ověřit věrohodnost získané informace využitím více zdrojů
•	schopnost formulovat svůj požadavek
•	výpočetní techniku a výukový software využívat ke zvýšení efektivnosti učení 
•	dokázat prezentovat výsledky své práce s využitím vhodného softwaru
•	respektování práv duševního vlastnictví 
•	zaujetí odpovědného přístupu k nevhodným obsahům vyskytujícím se na internetu nebo jiných mediích
•	šetrná práce s výpočetní technikou

Časové vymezení vyučovacího předmětu

	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	0	0	0	0	1	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu

Předmět Informatika je vyučován v počítačové učebně, nejčastěji v 45 minutové vyučovací hodině. K výuce informatiky jsou využívány PC sestavy i notebooky. Během výuky informatiky jsou žákům nabízeny rozšiřující aktivity: soutěže a programy podporující zájem žáků o informatiku – prolíná se s aktivitami školy (vytváření pozvánek, letáků na akce školy apod.). 

Výchovné a vzdělávací strategie 

Kompetence k učení 
-   	zadávanými úkoly jsou žáci vedeni k samostatnému objevování možností využití informačních a komunikačních technologií v praktickém životě, pro toto poznávání využívají zkušeností s jiným SW, spolupráci s ostatními žáky, nápovědu (help) u jednotlivých programů, literaturu apod.

Kompetence k řešení problémů 
-   žáci jsou vedeni zadáváním úloh a projektů k tvořivému přístupu při jejich řešení, učí se chápat, že v životě se při práci s informačními a komunikačními technologiemi budou často setkávat s problémy, které nemají jen jedno správné řešení, ale že způsobů řešení je více
-   vyučující v roli konzultanta - žáci jsou vedeni nejen k nalézání řešení, ale také k jeho praktickému provedení a dotažení do konce
 
Kompetence komunikativní 
-     žáci se také učí pro komunikaci na dálku využívat vhodné technologie – některé práce odevzdávají prostřednictvím elektronické pošty
-     při komunikaci se učí dodržovat vžité konvence a pravidla (forma vhodná pro danou technologii, náležitosti apod.)
 
Kompetence sociální a personální 
-    při práci jsou žáci vedeni ke kolegiální radě či pomoci, případně při projektech se učí pracovat v týmu, rozdělit a naplánovat si práci, hlídat časový harmonogram apod.
-   žáci jsou přizváni k hodnocení prací - žák se učí hodnotit svoji práci i práci ostatních, při vzájemné komunikaci jsou žáci vedeni k ohleduplnosti a taktu, učí se chápat, že každý člověk je různě chápavý a zručný
 
Kompetence občanské 
-    žáci jsou seznamování s vazbami na legislativu a obecné morální zákony (SW pirátství, autorský zákon, ochrana osobních údajů, bezpečnost, hesla …) tím, že je musí dodržovat (citace použitého pramene, ve škole není žádný nelegální SW, žáci si chrání své heslo …)
-   při zpracovávání informací jsou žáci vedeni ke kritickému myšlení nad obsahy sdělení, ke kterým se mohou dostat prostřednictvím Internetu i jinými cestami
 
Kompetence pracovní 
-    žáci dodržují bezpečnostní a hygienická pravidla pro práci s výpočetní technikou
-    žáci mohou využít ICT pro hledání informací důležitých pro svůj další profesní růst

Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru

Distribuce a zpracování očekávaných výstupů z RVP ZV
1. stupeň
Základy prÁCE S POčítačem
Očekávané výstupy – 1. a 2. období
žák
•	využívá základní standardní funkce počítače a jeho nejběžnější periferie
•	respektuje pravidla bezpečné práce s hardware i software a postupuje poučeně v případě jejich závady
•	chrání data před poškozením, ztrátou a zneužitím	

Učivo
•	základní pojmy informační činnosti – informace, informační zdroje, informační instituce
•	struktura, funkce a popis počítače a přídavných zařízení
•	operační systémy a jejich základní funkce 
•	seznámení s formáty souborů (doc, gif)
•	multimediální využití počítače
•	jednoduchá údržba počítače, postupy při běžných problémech s hardware a software
•	zásady bezpečnosti práce a prevence zdravotních rizik spojených s dlouhodobým využíváním výpočetní techniky

vyhledávání INFORMACÍ a komunikace
Očekávané výstupy – 1. a 2. období
žák
•	při vyhledávání informací na internetu používá jednoduché a vhodné cesty
•	vyhledává informace na portálech, v knihovnách a databázích
•	komunikuje pomocí internetu či jiných běžných komunikačních zařízení	

Učivo
•	společenský tok informací (vznik, přenos, transformace, zpracování, distribuce informací)
•	základní způsoby komunikace (e-mail, chat, telefonování)
•	metody a nástroje vyhledávání informací
•	formulace požadavku při vyhledávání na internetu, vyhledávací atributy

ZPRACOVÁNÍ A VYUŽITÍ INFORMACÍ
Očekávané výstupy – 1. a 2. období
žák
•	pracuje s textem a obrázkem v textovém a grafickém editoru	

Učivo
•	základní funkce textového a grafického editoru

Rozpracování učiva z RVP ZV do ročníků

Informatika
Ročník: pátý
DÍLČÍ VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy
průřezovéHO
témaTU	přesahy, vazby, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, poznámky	
•	Pozná tyto části počítače: monitor, skříň počítače, klávesnice, myš, reproduktory, tiskárna a ví, k čemu slouží.
•	Vysvětlí význam pojmu hardware, pojmenuje a zařadí nejběžnější součásti a zařízení počítače.
•	Vysvětlí význam pojmu software.
•	Sám správně zapne a vypne počítač a ví, kdy má zapnout a vypnout monitor.
•	S myší ovládá základní operace: klik - výběr, tažení se stisknutým levým tlačítkem, dvojklik, klik pravým tlačítkem – místní menu.
•	Orientuje se na klávesnici, zná funkce nejdůležitějších kláves (Enter, Esc, Delete, Shift) a používá je.
•	Najde tlačítko start, najde hodiny a najde hledanou ikonu na ploše.
•	Podle návodu učitele spustí a vypne program, zapne program pomocí ikony na ploše. Pracuje sám s výukovými programy určenými pro jeho ročník.
•	Zavírá okno křížkem, zmenšuje a zvětšuje okno.
•	S použitím nástrojů dokáže nakreslit obrázek a uložit jej, příp. otevřít pro změny a změněný znovu uložit.
•	Nezaměňuje pojmy Internet a web. Ví, co to je Internet, kdy vznikl a zná jeho služby. Spustí prohlížecí programy pro internetové vyhledávání.
•	Pod vedením učitele zapíše adresu do správného pole a používá pole Zpět, Vpřed, Přejít, Zastavit, Domů.
•	Pod vedením učitele navštěvuje stránky vhodné pro svou věkovou kategorii. Na webu dokáže vyhledat stránku o určitém tématu. Z webové stránky dokáže uložit obrázek.
•	Chrání si svá osobní data při práci s internetem a zvažuje, kdy je zveřejnit.	
•	Části počítače a vysvětlení pojmů hardware a software.
•	Zapnutí a vypnutí počítače a monitoru.
•	Ovládání počítače myší.
•	Ovládání počítače klávesnicí.
•	Orientace na ploše počítače.
•	Práce s programy.
•	Práce s oknem.
•	Práce s grafickým programem.
•	Připojení k internetu a pojem internet.
•	Ovládání a procházení internetem.
•	Vyhledávání informací, web.
•	Ochrana osobních dat.	

OSV – Osobnostní rozvoj – Rozvoj schopností poznávání (cvičení dovednosti zapamatování, řešení problémů); Kreativita (cvičení pro rozvoj základních rysů kreativity – tvorba letáků, plakátů)

MV – Stavba mediálních sdělení (ve vztahu k ovlivňování společnosti – zajímavost, poutavost)	

Čj
Vl
Př
Vv
Aj
Hv

Další náměty do výuky:
-	tvorba informačních letáků na sběr papíru a lepenky, sběr elektrozařízení, mobilních telefonů
-	tvorba pozvánky na Karnevalové juchání, besídky
-	tvorba prezentací do vyučovacích předmětů	

Průřezová témata
Výchova demokratického občana
-	Občan, občanská společnost a stát - zodpovědné zacházení s vybavením učeben a dodržování pravidel

Osobnostní a sociální výchova
-	 Komunikace - rozhovor na téma pravda, lež a předstírání (na internetu)
-	Kreativita - sestavování objektů se zadaným prvkem

Multikulturní výchova
-	Multikulturalita – vyhledávání na internetu

Mediální výchova
-        Kritické čtení a vnímání mediálních sdělení - tvorba mediálního sdělení

5. 4 Vzdělávací oblast: Člověk a jeho svět

Vzdělávací oblast je realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu Prvouka, Přírodověda, Vlastivěda.

5. 4. 1 Název vyučovacího předmětu : PRVOUKA
Charakteristika vyučovacího předmětu

Vzdělávací oblast je v 1. - 3. r. realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu Prvouka.

	Předmět prvouka je součástí vzdělávací oblasti Člověk a jeho svět. Jeho úkolem je uvést žáky do prostředí školy, do řádu školního života a přípravy na vyučování. Působí na vytváření základních pracovních návyků, schopností organizovat účelně svůj čas pro práci, odpočinek i zábavu.
	Hlavním úkolem předmětu je vytvořit u žáků základní představy o nejběžnějších skutečnostech a zákonitostech v přírodě i společnosti, o lidských vztazích, lidských činnostech a výtvorech a o nejdůležitějších podmínkách života.
	Cíle jsou naplňovány prostřednictvím vlastních zkušeností žáků. Učitel řídí vyučování tak, aby žáci docházeli k novým poznatkům zejména na základě vlastních činností a přímého pozorování. Žáci mohou různé věci a jevy pozorovat např. při řízených činnostech, na vycházkách, při pokusování, při zacházení s různými nástroji a předměty. Činností vyučování prvouce podněcuje aktivitu všech žáků. Průběžně a v souvislosti s různými vyučovacími předměty vedeme žáky k tomu, aby výsledky svých pozorování, zjištění a objevování zaznamenávali různými způsoby, to je výtvarně i písemně. 
V tomto období využíváme co nejvíce regionálních přírodních i společenských jevů.
Charakteristické pro výuku prvouky v 1. období základního vzdělávání je její prolínání s učivem ostatních předmětů. Právě toto prolínání témat dává možnost vytváření mnoha malých projektů, které výuku obohatí a učivo spojí se životem kolem dětí. Výuku prvouky vhodně doplňují obrazy, videozáznamy, filmy, besedy, vycházky i exkurse.
Vzdělávání v oblasti Člověk a jeho svět rozvíjí poznatky, dovednosti a prvotní zkušenosti žáků získané ve výchově v rodině a v předškolním vzdělávání. Žáci se učí pozorovat a pojmenovávat věci jevy a děje, jejich vzájemné vztahy a souvislosti a utváří se tak jejich prvotní ucelený obraz světa. Poznávají sebe i své nejbližší okolí a postupně se seznamují s místně i časově vzdálenějšími osobami i jevy a se složitějšími ději. Učí se vnímat lidi, a vztahy mezi nimi, všímat si podstatných věcných stránek i krásy lidských výtvorů a přírodních jevů, soustředěně je pozorovat a, přemýšlet o nich a chránit je. Na základě poznání sebe, svých potřeb a porozumění světu kolem sebe se žáci učí vnímat základní vztahy ve společnosti, porozumět soudobému způsobu života, jeho přednostem i problémům, (včetně situací ohrožení), učí se vnímat současnost jako výsledek minulosti a východisko do budoucnosti. Při osvojování poznatků a dovedností ve vzdělávací oblasti Člověk a jeho svět se žáci učí vyjadřovat své myšlenky, poznatky a dojmy, reagovat na myšlenky, názory a podněty jiných.
 
Vzdělávací obsah vyučovacího předmětu 

Prvouka patří do vzdělávací oblasti Člověk a jeho svět a vzdělávací obsah je členěn do pěti tematických okruhů:
•	Místo, kde žijeme - důraz je kladen na dopravní výchovu, praktické poznávání místních a regionálních skutečností a na utváření přímých zkušeností žáků
•	Lidé kolem nás - upevňování základů vhodného chování a jednání mezi nimi, seznámení se se základními právy a povinnostmi
•	Lidé a čas - orientace v dějích a čase
•	Rozmanitost přírody - poznávání Země jako planety sluneční soustavy
•	Člověk a jeho zdraví – zdravotní prevence, bezpečné chování v různých životních situacích

Cíle vzdělávací oblasti
•	učit žáky pozorovat přírodní jevy a orientovat se v prostoru a čase
•	na základě činností a pozorování vytvářet nové představy o jednoduchých, chápání žáků dostupných ale podstatných věcech a jevech, které je obklopují doma, ve škole, v obci vést  žáky k tomu, aby předměty a jevy pojmenovávali a vyjadřovali o nich své myšlenky, soudy, názory
•	učit žáky, aby na základě svých vlastních zkušeností docházeli k jednoduchým pojmům a objevování souvislostí
•	vytvářet u žáků pozitivní vztah k rodině, spolužákům, škole, domovu i k přírodě a rozvíjet pozitivní vlastnosti žáků
•	dát žákům základní poučení o lidském těle a ochraně zdraví
•	naučit žáky cílevědomému osvojování základních hygienických návyků a návyků kulturních	
V prvouce se věnujeme
•	poznávání věcí – jejich vlastností a zařazujeme je do přírodního a společenského dění
•	výchově smyslového vnímání a způsobům pozorování určitých předmětů a jevů
•	základům jazykového vyjadřování – využíváme českého jazyka (výslovnost, vyprávění, říkadla, básně, písně, pohádky …)
•	procvičování pozornosti, paměti, představivosti, obrazotvornosti …
•	ochraně přírody, kulturních památek a výsledků lidské práce
•	technické výchově (spojení s výtvarnou výchovou a praktickými činnostmi)
•	pohybové výchově (ve spojení s tělesnou výchovou a hudební výchovou)
•	zdravotní výchově a znalosti lidského těla, režim dne
•	mravní výchově (vytváření správných návyků a vztahů k lidem)	

Časové vymezení vyučovacího předmětu

	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	2	2	3	0	0	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu

Předmět Prvouka je vyučován v kmenových učebnách, nejčastěji v 45 minutové vyučovací hodině. K výuce prvouky jsou využívány PC sestavy i notebooky. Během výuky prvouky jsou žákům nabízeny rozšiřující aktivity: soutěže a účast na školních aktivitách, projektech. Exkurze, vycházky, naučné programy jsou plnohodnotnou součástí výuky.

Výchovné a vzdělávací strategie

Kompetence k učení
-	žáci jsou vedeni k objevování a poznávání všeho, co je zajímá a v čem by v budoucnu mohli uspět
-	poznávání podstaty zdraví a příčin nemocí
-	upevňování preventivního chování
-	orientace ve světě informací
-	časově a místní propojování historických, zeměpisných a kulturních informací
-	učitel pomáhá řešit a třídit informace podle zvolených nebo zadaných kritérií
-	učitel motivuje žáky k celoživotnímu učení
Kompetence k řešení problémů
-	žáci si upevňují účelné rozhodování a jednání v různých situacích ohrožení vlastního zdraví a bezpečnosti druhých
-	poznávají a ovlivňují svou jedinečnost
-	učitel pomáhá žákům, aby došli k samostatným objevům, řešením a závěrům
-	učitel učí žáky pracovat s odbornou literaturou, encyklopediemi apod.,
-	využívají různých informačních zdrojů
Kompetence komunikativní
-	žáci si rozšiřují slovní zásobu v osvojovaných tématech
-	jsou vedeni k samostatnému a sebevědomému vystupování a jednání
-	k efektivní, bezproblémové a bezkonfliktní komunikaci
-	pojmenovávání pozorované skutečnosti a zachycují je ve vlastních projevech, názorech a výtvorech
-	přirozeně vyjadřují pozitivní city ve vztahu k sobě i okolnímu prostředí
-	učitel podporuje u žáků prezentaci svých myšlenek a názorů, kladení otázek k věci, vzájemnému se naslouchání a odůvodňování svých   závěrů, vzájemně si radí a pomáhají si
Kompetence sociální a personální
-	žáci pracují ve skupině
-	efektivně spolupracují na řešení problémů
-	učí se respektovat názory druhých
-	přispívají k diskusi
-	učitel učí věcně argumentovat
-	učitel vede děti k oceňování svých názorů a přínosů
Kompetence občanské 
-	učitel utváří ohleduplný vztah k přírodě i kulturním výtvorům
-	učitel motivuje žáky hledat možnosti aktivního uplatnění ochrany přírody
-	učitel vede žáky k respektování pravidel
Kompetence pracovní
-	žáci jsou vedeni k utváření pracovních návyků v jednoduché, samostatné i týmové činnosti
-	učitel učí žáky používat různé materiály, nástroje a vybavení
-	učitel zohledňuje soudobý stav poznání a technického rozvoje

Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru Člověk a jeho svět

Distribuce a zpracování očekávaných výstupů z RVP ZV

1. stupeň
MÍSTO, KDE ŽIJEME
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	vyznačí v jednoduchém plánu místo svého bydliště a školy, cestu na určené místo a rozliší možná nebezpečí v nejbližším okolí
•	začlení svou obec (město) do příslušného kraje a obslužného centra ČR, pozoruje a popíše změny v nejbližším okolí, obci (městě)
•	rozliší přírodní a umělé prvky v okolní krajině a vyjádří různými způsoby její estetické hodnoty a rozmanitost
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	určí a vysvětlí polohu svého bydliště nebo pobytu vzhledem ke krajině a státu
•	určí světové strany v přírodě i podle mapy, orientuje se podle nich a řídí se podle zásad bezpečného pohybu a pobytu v přírodě
•	rozlišuje mezi náčrty, plány a základními typy map; vyhledává jednoduché údaje o přírodních podmínkách a sídlištích lidí na mapách naší republiky, Evropy a polokoulí
•	vyhledá typické regionální zvláštnosti přírody, osídlení, hospodářství a kultury, jednoduchým způsobem posoudí jejich význam z hlediska přírodního, historického, politického, správního a vlastnického
•	zprostředkuje ostatním zkušenosti, zážitky a zajímavosti z vlastních cest a porovná způsob života a přírodu v naší vlasti i v jiných zemích
•	rozlišuje hlavní orgány státní moci a některé jejich zástupce, symboly našeho státu a jejich význam	
Učivo
•	domov – prostředí domova, orientace v místě bydliště
•	škola – prostředí školy, činnosti ve škole, okolí školy, bezpečná cesta do školy; riziková místa a situace
•	obec (město), místní krajina – její části, poloha v krajině, minulost a současnost obce (města), význačné budovy, dopravní síť
•	okolní krajina (místní oblast, region) – zemský povrch a jeho tvary, vodstvo na pevnině, rozšíření půd, rostlinstva a živočichů, vliv krajiny na život lidí, působení lidí na krajinu a životní prostředí, orientační body a linie, světové strany
•	regiony ČR – Praha a vybrané oblasti ČR, surovinové zdroje, výroba, služby a obchod
•	naše vlast – domov, krajina, národ, základy státního zřízení a politického systému ČR, státní správa a samospráva, státní symboly, armáda ČR
•	Evropa a svět – kontinenty, evropské státy, EU, cestování
•	mapy obecně zeměpisné a tematické – obsah, grafika, vysvětlivky

LIDÉ KOLEM NÁS 
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	rozlišuje blízké příbuzenské vztahy v rodině, role rodinných příslušníků a vztahy mezi nimi, projevuje toleranci k přirozeným odlišnostem spolužáků i jiných lidí, jejich přednostem i nedostatkům
•	odvodí význam a potřebu různých povolání a pracovních činností

Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	vyjádří na základě vlastních zkušeností základní vztahy mezi lidmi, vyvodí a dodržuje pravidla pro soužití ve škole, mezi chlapci a dívkami, v rodině, v obci (městě)
•	rozlišuje základní rozdíly mezi lidmi, obhájí a odůvodní své názory, připustí svůj omyl a dohodne se na společném postupu řešení 
•	rozpozná ve svém okolí jednání a chování, která se už tolerovat nemohou a která porušují základní lidská práva nebo demokratické principy
•	orientuje se v základních formách vlastnictví; používá peníze v běžných situacích, odhadne a zkontroluje cenu nákupu a vrácené peníze, na příkladu ukáže nemožnost realizace všech chtěných výdajů, vysvětlí, proč spořit, kdy si půjčovat a jak vracet dluhy
•	poukáže v nejbližším společenském a přírodním prostředí na změny a některé problémy a navrhne možnosti zlepšení životního prostředí obce (města)	

Učivo
•	rodina – postavení jedince v rodině, role členů rodiny, příbuzenské a mezigenerační vztahy, život a funkce rodiny, práce fyzická a duševní, zaměstnání
•	soužití lidí – mezilidské vztahy, komunikace, principy demokracie; obchod, firmy, zájmové spolky, politické strany, církve, pomoc nemocným, sociálně slabým, společný „evropský dům“
•	chování lidí – vlastnosti lidí, pravidla slušného chování – ohleduplnost, etické zásady, zvládání vlastní emocionality; rizikové situace; rizikové chování, předcházení konfliktům
•	právo a spravedlnost – základní lidská práva a práva dítěte, práva a povinnosti žáků školy, protiprávní jednání a korupce, právní ochrana občanů a majetku včetně nároku na reklamaci, soukromého vlastnictví, duševních hodnot 
•	vlastnictví – soukromé, veřejné, osobní, společné; hmotný a nehmotný majetek, rozpočet, příjmy a výdaje domácnosti;  hotovostní a bezhotovostní forma peněz, způsoby placení; banka jako správce peněz, úspory, půjčky
•	kultura – podoby a projevy kultury, kulturní instituce, masová kultura a subkultura
•	základní globální problémy – významné sociální problémy, problémy konzumní společnosti, nesnášenlivost mezi lidmi, globální problémy přírodního prostředí

LIDÉ A ČAS
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	využívá časové údaje při řešení různých situací v denním životě, rozlišuje děj v minulosti, přítomnosti a budoucnosti
•	pojmenuje některé rodáky, kulturní či historické památky, významné události regionu, interpretuje některé pověsti nebo báje spjaté s místem, v němž žije
•	uplatňuje elementární poznatky o sobě, o rodině a činnostech člověka, o lidské společnosti, soužití, zvycích a o práci lidí; na příkladech porovnává minulost a současnost
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	pracuje s časovými údaji a využívá zjištěných údajů k pochopení vztahů mezi ději a mezi jevy
•	využívá archivů, knihoven, sbírek muzeí a galerií jako informačních zdrojů pro pochopení minulosti; zdůvodní základní význam chráněných částí přírody, nemovitých i movitých kulturních památek
•	rozeznává současné a minulé a orientuje se v hlavních reáliích minulosti a současnosti naší vlasti s využitím regionálních specifik
•	srovnává a hodnotí na vybraných ukázkách způsob života a práce předků na našem území v minulosti a současnosti s využitím regionálních specifik
•	objasní historické důvody pro zařazení státních svátků a významných dnů	
Učivo
•	orientace v čase a časový řád – určování času, čas jako fyzikální veličina, dějiny jako časový sled událostí, kalendáře, letopočet, generace, denní režim, roční období
•	současnost a minulost v našem životě – proměny způsobu života, bydlení, předměty denní potřeby, průběh lidského života, státní svátky a významné dny
•	regionální památky – péče o památky, lidé a obory zkoumající minulost
•	báje, mýty, pověsti – minulost kraje a předků, domov, vlast, rodný kraj

ROZMANITOST PŘÍRODY
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	pozoruje, popíše a porovná viditelné proměny v přírodě v jednotlivých ročních obdobích
•	roztřídí některé přírodniny podle nápadných určujících znaků, uvede příklady výskytu organismů ve známé lokalitě
•	provádí jednoduché pokusy u skupiny známých látek, určuje jejich společné a rozdílné vlastnosti a změří základní veličiny pomocí jednoduchých nástrojů a přístrojů
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	objevuje a zjišťuje propojenost prvků živé a neživé přírody, princip rovnováhy přírody a nachází souvislosti mezi konečným vzhledem přírody a činností člověka
•	vysvětlí na základě elementárních poznatků o Zemi jako součásti vesmíru souvislost s rozdělením času a střídáním ročních období
•	zkoumá základní společenstva ve  vybraných lokalitách regionů, zdůvodní podstatné vzájemné vztahy mezi organismy a nachází shody a rozdíly v přizpůsobení organismů prostředí
•	porovnává na základě pozorování základní projevy života na konkrétních organismech, prakticky třídí organismy do známých skupin, využívá k tomu i jednoduché klíče a atlasy
•	zhodnotí některé konkrétní činnosti člověka v přírodě a rozlišuje aktivity, které mohou prostředí i zdraví člověka podporovat nebo poškozovat
•	stručně charakterizuje specifické přírodní jevy a z nich vyplývající rizika vzniku mimořádných událostí; v modelové situaci prokáže schopnost se účinně chránit
•	založí jednoduchý pokus, naplánuje a zdůvodní postup, vyhodnotí a vysvětlí výsledky pokusu	
Učivo
•	látky a jejich vlastnosti – třídění látek, změny látek a skupenství, vlastnosti, porovnávání látek a měření veličin s praktickým užíváním základních jednotek
•	voda a vzduch – výskyt, vlastnosti a formy vody, oběh vody v přírodě, vlastnosti, složení, proudění vzduchu, význam pro život
•	nerosty a horniny, půda – některé hospodářsky významné horniny a nerosty, zvětrávání, vznik půdy a její význam
•	Vesmír a Země – sluneční soustava, den a noc, roční období
•	rostliny, houby, živočichové – znaky života, životní potřeby a projevy, průběh a způsob života, výživa, stavba těla u některých nejznámějších druhů, význam v přírodě a pro člověka
•	životní podmínky – rozmanitost podmínek života na Zemi; význam ovzduší, vodstva, půd, rostlinstva a živočišstva na Zemi; podnebí a počasí
•	rovnováha v přírodě – význam, vzájemné vztahy mezi organismy, základní společenstva
•	ohleduplné chování k přírodě a ochrana přírody – odpovědnost lidí, ochrana a tvorba životního prostředí, ochrana rostlin a živočichů, likvidace odpadů, živelné pohromy a ekologické katastrofy
•	rizika v přírodě – rizika spojená s ročními obdobími a sezónními činnostmi; mimořádné události způsobené přírodními vlivy a ochrana před nimi

ČLOVĚK A JEHO ZDRAVÍ
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	uplatňuje základní hygienické, režimové a jiné zdravotně preventivní návyky s využitím elementárních znalostí o lidském těle; projevuje vhodným chováním a činnostmi vztah ke zdraví 
•	 rozezná nebezpečí různého charakteru, využívá bezpečná místa pro hru a trávení volného času; uplatňuje základní pravidla bezpečného chování účastníka silničního provozu, jedná tak, aby neohrožoval zdraví své a zdraví jiných 
•	chová se obezřetně při setkání s neznámými jedinci, odmítne komunikaci, která je mu nepříjemná; v případě potřeby požádá o pomoc pro sebe i pro jiné dítě; ovládá způsoby komunikace s operátory tísňových linek 
•	reaguje adekvátně na pokyny dospělých při mimořádných událostech
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	využívá poznatků o lidském těle k vysvětlení základních funkcí jednotlivých orgánových soustav a podpoře vlastního zdravého způsobu života
•	rozlišuje jednotlivé etapy lidského života a orientuje se ve vývoji dítěte před a po jeho narození
•	účelně plánuje svůj čas pro učení, práci, zábavu a odpočinek podle vlastních potřeb s ohledem na oprávněné nároky jiných osob
•	uplatňuje účelné způsoby chování v situacích ohrožujících zdraví a v modelových situacích simulujících mimořádné události; vnímá dopravní situaci, správně ji vyhodnotí a vyvodí odpovídající závěry pro své chování jako chodec a cyklista
•	předvede v modelových situacích osvojené jednoduché způsoby odmítání návykových látek
•	uplatňuje základní dovednosti a návyky související s podporou zdraví a jeho preventivní ochranou
•	rozpozná život ohrožující zranění; ošetří drobná poranění a zajistí lékařskou pomoc
•	uplatňuje ohleduplné chování k druhému pohlaví a orientuje se v bezpečných způsobech sexuálního chování mezi chlapci a děvčaty v daném věku	
Učivo
•	lidské tělo – stavba těla, základní funkce a projevy, životní potřeby člověka, pohlavní rozdíly mezi mužem a ženou, základy lidské reprodukce, vývoj jedince 
•	péče o zdraví – zdravý životní styl, denní režim, správná výživa, výběr a způsoby uchovávání potravin, vhodná skladba stravy, pitný režim, nemoci přenosné a nepřenosné, ochrana před infekcemi přenosnými krví (hepatitida, HIV/AIDS), drobné úrazy a poranění, prevence nemocí a úrazů, první pomoc, při drobných poraněních, osobní, intimní a duševní hygiena
•	partnerství, manželství, rodičovství, základy sexuální výchovy – rodina, vztahy v rodině, partnerské vztahy, osobní vztahy, etická stránka vztahů, etická stránka sexuality
•	návykové látky a zdraví – návykové látky, hrací automaty a počítače, závislost, odmítání návykových látek, nebezpečí komunikace prostřednictvím elektronických médií
•	osobní bezpečí, krizové situace – vhodná a nevhodná místa pro hru, bezpečné chování v rizikovém prostředí, označování nebezpečných látek; bezpečné chování v silničním provozu dopravní značky; předcházení rizikovým situacím v dopravě a v dopravních prostředcích (bezpečnostní prvky), šikana, týrání, sexuální a jiné zneužívání, brutalita a jiné formy násilí v médiích
•	přivolání pomoci v případě ohrožení fyzického a duševního zdraví – služby odborné pomoci, čísla tísňového volání, správný způsob volání na tísňovou linku
•	mimořádné události a rizika ohrožení s nimi spojená – postup v případě ohrožení (varovný signál, evakuace, zkouška sirén); požáry (příčiny a prevence vzniku požárů, ochrana a evakuace při požáru); integrovaný záchranný systém
Rozpracování učiva z RVP ZV do ročníků

Předmět: Prvouka 
Ročník: první

výstupy

ŽÁK	učivo

	tematické okruhy
průřezového tématu 	přesahy, vazby, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, poznámky	
•	žák zvládá samostatně docházku do školy, orientuje se v budově školy
•	nachystá se bez pomoci na vyučování
•	rozpozná možná nebezpečí v okolí školy i svého bydliště    
•	pojmenuje město, obec kde žije  
	Místo, kde žijeme
•	škola a její okolí
•	město, obec kde žijeme
•	domov
	
OSV
VDO
	Čj,Vv	
•	žák vyjmenuje nejbližší členy rodiny 
•	vypráví o svých rodičích a jejich práci
•	rozlišuje správné a nesprávné chování
	Lidé kolem nás
•	rodina a její členové
•	život v rodině
•	chování lidí, oslavy, svátky 

MKV
	Čj	
•	žák vyjmenuje dny v týdnu
•	rozliší jednotlivá roční období
•	rozpoznává, co bylo, je a bude  
•	dokáže přečíst čas na hodinkách
	
Lidé a čas  
•	dny v týdnu
•	roční období
•	minulost, přítomnost, budoucnost		M	
•	žák pozoruje změny v přírodě  
•	rozpozná roční období a vypráví o nich  
•	popíše základní části rostliny
•	pozná základní části těla daných živočichů
•	dodržuje pravidla správného chování v přírodě	
Rozmanitost přírody
•	příroda v jednotlivých ročních obdobích
•	les, zahrada, pole
•	nejznámější živočichové
•	nejznámější rostliny
	
EV
	Čsp	
•	žák je schopen dodržovat základní hygienická pravidla  
•	dodržuje správný denní režim
•	rozpozná základní části lidského těla
•	rozlišuje pojem nemoc a zdraví
•	chová se obezřetně při setkání s cizími lidmi    
•	uplatňuje základní pravidla silničního provozu  
	Člověk a jeho zdraví
•	základní hygienické návyky
•	zdravá výživa
•	denní režim
•	dopravní výchova
	
OSV
EV 
	Tv	
	V průběhu celého roku tematické vycházky.			

Předmět: Prvouka 
Ročník: druhý

DÍLČÍ VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy PRŮŘEZOVÝCH TÉMAT	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	žák zvládá základní povinnosti školáka
•	rozlišuje vhodné a nevhodné chování ve škole
•	bezpečně zná cestu do školy a rozliší možná nebezpečí  
•	dokáže začlenit svou obec do příslušného kraje ČR  
•	orientuje se ve své obci a jejím blízkém okolí  
	
Místo, kde žijeme

•	jsem školák
•	ve škole při vyučování a o přestávce
•	moje cesta do školy
•	můj domov, vlast, město, vesnice
•	dopravní výchova
	
VMEGS
	Vv	

•	rozlišuje role a postavení jednotlivých členů domácnosti  
•	ovládá jednoduché a jemu přiměřené domácí práce nebo pomoc při nich
•	dokáže s pomocí dospělých pečovat o domácí zvířátko
	Lidé kolem nás
•	moje rodina a její členové
•	domácí práce a moje pomoc při nich
•	péče o domácí zvířátka

OSV 
	
Čj	
•	yužívá časové údaje při řešení situací v denním životě  
•	dokáže s pomocí dospělých dodržovat určitý denní režim  
•	vyjmenuje jednotlivé měsíce a dokáže je popsat
•	rozlišuje, co bylo, je a bude  
•	zná povolání rodičů a dokáže o něm jednoduše hovořit  
•	vytváří si vlastní zájmy a záliby  
	
Lidé a čas

•	orientace v čase podle hodin
•	druhy hodin a jejich použití
•	časový plán volného a pracovního dne
•	kalendářní rok – měsíce a jejich charakteristika
•	pojmy minulost, přítomnost, budoucnost
•	zaměstnání a zájmy lidí
	
OSV
	M	
•	popíše viditelné proměny přírody v jednotlivých ročních obdobích
•	poznává a třídí určité druhy živočichů
•	rozpoznává základní zeleninu a ovoce
•	pozoruje přírodu jednotlivých společenstev
•	uvědomuje si nutnost ochrany přírody i živočichů
•	provádí jednoduché pokusy  
	
Rozmanitost přírody

•	proměny přírody v jednotlivých ročních obdobích
•	živočichové ve volné přírodě
•	základní druhy ovoce a zeleniny
•	suroviny a výrobky
•	ptáci tažní, stálí a domácí
•	hospodářská zvířata a jejich užitek
•	společenstvo louky, pole, lesa a vody	
EV
		
•	dodržuje základní hygienická pravidla  
•	rozpozná rozdíl mezi nemocí a úrazem
•	pojmenuje základní části kostry a důležité orgány
•	rozpoznává zdravé a nezdravé potraviny
•	seznamuje se se zásadami první pomoci a chováním při mimořádných událostech 	
Člověk a jeho zdraví

•	poučení o lidském těle – kostra a vnitřní orgány
•	nemoc a úraz
•	první pomoc
•	základní hygienické návyky
•	správná výživa, zdravé potraviny
		Tv	
	 
V průběhu celého roku tematické vycházky.

Předmět: Prvouka
Ročník: třetí
VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy PRŮŘEZOVÝCH TÉMAT	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	bezpečně ovládá cestu do školy 
•	orientuje se v okolí svého bydliště  
•	poznává krajinu v okolí své obce, rozlišuje přírodní a umělé prvky v přírodě  
•	seznamuje se základními symboly našeho státu 
•	mapy, naše vlast, poloha ČR, kraje ČR, obyvatelé, hlavní město
•	dodržuje pravidla bezpečnosti provozu  
•	načrtne jednoduchý plánek okolí bydliště nebo školy  	Místo, kde žijeme

•	cesta do školy, dopravní výchova
•	orientace v místě bydliště
•	krajina v okolí domova
•	Česká republika – naše vlast
•	státní symboly  - vlajka, znak, hymna
•	dopravní výchova
	
VDO
	Vv	
•	rozlišuje příbuzenské vztahy a vazby mezi nimi
•	dokáže popsat byt, svůj pokoj  
•	rozlišuje dobré a špatné vlastnosti lidí
•	chová se vhodně a správně ve škole i mimo ni
•	projevuje toleranci k přirozeným odlišnostem
            spolužáků  
•	poznává význam a potřebu jednotlivých povolání  

	Lidé kolem nás

•	můj domov, moje rodina
•	náš byt
•	vzájemné příbuzenské vztahy
•	chování ke spolužákům, dospělým
•	kladné a záporné povahové vlastnosti
•	různá etnika a soužití s nimi
	
OSV
	Čj	
•	dodržuje denní režim
•	orientuje se v kalendáři 
•	ovládá určení času podle hodinek
•	seznamuje se s minulostí lidské společnosti  
•	poznává lidské výrobky i to, k čemu slouží  
•	poznává funkci a využití techniky doma i v běžném životě  
•	pojmenuje některé rodáky, historické památky a události v regionu  	Lidé a čas

•	orientace v čase a časový řád
•	kalendář a hodiny
•	jak žili lidé dříve
•	lidská činnost a tvořivost
•	lidé a jejich výtvory
•	technika a její využití
•	místní a národní pověsti
	
OSV
	M	
•	popisuje a porovnává změny v přírodě  
•	dokáže rozpoznat vlastnosti určitých látek
•	seznamuje se s podmínkami nezbytnými k životu
•	poznává základní druhy rostlin a živočichů
•	pomáhá přírodu ochraňovat
•	poznává a třídí neživé přírodniny podle charakteristických znaků  
•	změří základní veličiny pomocí jednoduchých přístrojů  	Rozmanitost přírody

•	živá a neživá příroda
•	látky a jejich vlastnosti
•	voda, vzduch, půda, slunce
•	rostliny, jejich druhy, části a život
•	houby
•	základní znaky života živočichů
•	příroda a člověk – ochránce i škůdce
	
EV
		
•	poznává člověka jako součást živé přírody
•	seznamuje se se základními funkcemi lidského těla - dodržuje hygienické návyky  
•	dbá na své zdraví a bezpečnost  
•	dokáže poskytnout základní první pomoc
•	dodržuje zásady bezpečného chování, aby neohrožoval zdraví své i zdraví jiných  	Člověk a jeho zdraví

•	člověk jako součást živé přírody
•	společné znaky s živočichy
•	růst a vývoj člověka
•	stavba těla, kostra
•	pečujeme o své zdraví
•	zásady první pomoci	
OSV
	Tv	

V průběhu celého roku tematické vycházky.
Návštěva dopravního hřiště.
Plavecký výcvik.	

Průřezová témata
Environmentální výchova
Výuka prvouky v 1. období ve spojení s ostatními předměty uplatňuje v rozsahu přiměřeném chápání žáků tohoto věku prvky environmentální výchovy. Žáky učíme citlivému přístupu k přírodě, lásce k okolní krajině, k obci, její minulosti a přítomnosti. Žákům dáváme příležitost k tomu, aby si uvědomili propojenost vztahů mezi člověkem a přírodou a možnost člověka přírodu ovlivňovat. Učíme je rozlišovat pozitivní způsoby ovlivňování přírody člověkem od způsobů negativních. Poznávají také význam a úkol jednotlivých profesí ve vztahu k životnímu prostředí. Necháme je objevovat možnosti ke zlepšování okolního prostředí a péči o něj. Dáváme jim prostor pro nápady co dělat teď, aby i v budoucnosti bylo na Zemi zdravé životní prostředí. Vytváříme první předpoklady k tomu, aby žáci získávali dobrou hodnotovou orientaci v zájmu udržitelnosti rozvoje lidské civilizace.

Osobnostní a sociální výchova
•	v učivu člověk a zdraví a člověk a společnost lze naplňovat prostřednictvím témat směřujících k sebepoznání, sebepojetí, seberegulaci, k udržení psychického zdraví

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
•	v učivu člověk a příroda (problémy lidstva, ochrana přírody) a člověk a zdraví (ochrana člověka za mimořádných událostí) využívat zkušeností a poznatků žáků z běžného života i v mimořádných událostí v rodině, obci a okolí a porovnávat je s pravidly chování v takových situacích
Multikulturní výchova
-	v učivu člověk a zdraví, rozmanitosti životních podmínek na Zemi, životní projevy a potřeby člověka, člověk ve společnosti vést žáky k respektování zvláštností různých etnik i sociokulturních rozdílů ve společnosti, vnímat právo všech lidí žít společně a podílet se na spolupráci v rámci přírody jako celku

Environmentální výchova
-	v učivu životní podmínky organismů a vzájemné vazby vysvětlit požadavky každého organismu a narušení podmínek lidmi
•	  v učivu člověk a příroda (ochrana přírody) vést k vytvoření uceleného elementárního pohledu na okolní přírodu jako celku a    k odpovědnému jednání ve vztahu k ostatním organismům

Mediální výchova
•	ve všech oblastech učiva využívat potenciál médií jako zdroje informací, ale také vytvářet kritický postoj k některým zdrojům na základě vlastních zkušeností a rozvíjet komunikační schopnosti při veřejném vystupování a při týmové spolupráci

Vzdělávací oblast je ve 4. – 5. ročníku realizována prostřednictvím vzdělávacího předmětu Vlastivěda a Přírodověda.

5. 4. 2 PŘÍRODOVĚDA

Charakteristika vyučovacího předmětu

Výuka vzdělávací oblasti Člověk a jeho svět ve 2. období se realizuje v předmětu Přírodověda s dotací 2 hodiny týdně ve 4. i v 5. ročníku a navazuje na výchovné a vzdělávací cíle předmětu Prvouka.  Tyto cíle jsou rozšiřovány v pěti tématických okruzích Místo, kde žijeme, Lidé kolem nás, Lidé a čas, Rozmanitost přírody a Člověk a jeho zdraví. Žáci se učí pozorovat, objevovat a pojmenovávat věci, jevy a děje, jejich vzájemné vztahy a souvislosti. Poznávají sami sebe, učí se vnímat lidi a vztahy mezi nimi. Učí se poznávat, že Země a život na ní tvoří jediný celek, že všechny jevy a děje spolu souvisí a jsou v rovnováze a jakékoli narušení může být pro další život rozhodující. Všechny poznatky i souvislosti vycházejí z pozorování skutečných jevů, z prožitků a zkušeností žáků z jejich života, ale i z modelových situací a pokusů. Informace získávají žáci z literatury a dalších informačních zdrojů. Zjištěné výsledky i jejich třídění žáci zaznamenávají a prezentují různými způsoby. Nezbytnou součástí výuky jsou vycházky, exkurze, besedy a nejrůznější projekty.

Vzdělávací obsah vyučovacího předmětu

Žáci jsou prostřednictvím Přírodovědy vedeni k vnímání a poznání okolního světa i sama sebe. Vzdělávací obsah předmětu Přírodověda vede k vytváření nezbytných předpokladů k dalšímu úspěšnému studiu.

Cíle vzdělávací oblasti

•	učit žáky objevovat vztahy mezi živou a neživou přírodou, chápat souvislosti rovnováhy v přírodě a sledovat vzhled přírody v souvislosti s činností člověka
•	sledovat změny v přírodě v souvislosti s pohyby Země ve vesmíru
•	vést žáky ke sledování živých přírodnin v existujících společenstvech a chápání jejich vzájemné závislosti a začlenění do prostředí
•	učit žáky pozorovat základní projevy přírodnin a podle nich vyvozovat třídění do systému 
•	vést žáky k objevování přírodních jevů na základě pozorování a pokusů
•	učit žáky pozorovat vlastní tělo a na základě poznatků vést k chápání funkcí a činností jednotlivých soustav
•	přiblížit žákům vznik života před narozením a sledovat jeho vývoj po narození
•	učit žáky sledovat činnosti ohrožující zdraví a život člověka a vyvozovat z nich poučení pro zdravý způsob života

Časové vymezení vyučovacího předmětu

	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	0	0	0	2	2	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu

Předmět Přírodověda je vyučován v kmenových učebnách, nejčastěji v 45 minutové vyučovací hodině. K výuce prvouky jsou využívány PC sestavy i notebooky. Během výuky Přírodovědy jsou žákům nabízeny rozšiřující aktivity: přírodovědné soutěže (poznávání rostlin, živočichů) a účast na školních aktivitách, projektech. Exkurze, vycházky, naučné programy jsou plnohodnotnou součástí výuky.

Výchovné a vzdělávací strategie

Kompetence k učení
- 	osvojení základních vědomostí o sobě, jiných lidech, živočiších a rostlinách
- 	základní vědomosti o škole, rodině, o činnostech a výtvorech lidí, o vztazích mezi lidmi,
vztazích člověka k přírodě a ke zdraví, orientace ve světě informací
-	učitel motivuje žáky, pomáhá řešit a třídit informace

 Kompetence k řešení problémů
- 	upevňování účelného rozhodování a jednání v různých situacích
- 	schopnost vnímavě sledovat život kolem sebe a orientovat se v něm
- 	poznávat a ovlivňovat svou jedinečnost
- 	učitel pomáhá žákům, učí je pracovat s odbornou literaturou, využívat informační zdroje

Kompetence komunikativní
- 	rozšiřování slovní zásoby
- 	samostatné a sebevědomé vystupování
- 	vyjádření vlastních názorů
- 	bezkonfliktní komunikace s okolím
- 	vyjadřování pozitivních citů k sobě i okolí
-	žáci pracují ve skupinách 

Kompetence sociální a personální
- 	učí se respektovat názory druhých
- 	diskutují
- 	oceňují své názory a přínosy
- 	spolupracují na řešení problémů

Kompetence občanské
- 	učitel vytváří vhodný pracovní režim a klima
- 	učitel vytváří atmosféru důvěry
- 	učitel vede žáky k respektování pravidel
- 	učitel spolupracuje s rodiči žáků a výchovnými pracovníky

 Kompetence pracovní
- 	žák si ověřuje svoje poznatky a dovednosti v praxi
- 	žák si v různých činnostech a hrách osvojuje potřebné dovednosti a utváří si vztah k okolnímu
světu
- 	žák se učí používat různé materiály, nástroje a vybavení

Rozpracování učiva z RVP ZV do ročníků

Předmět: Přírodověda
Ročník: čtvrtý
VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhyprůřezovéHO témaTU	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	žák objevuje propojenost prvků živé a neživé přírody  
•	nachází souvislosti mezi činností člověka a 
•	vzhledem přírody  
•	zkoumá základní přírodní společenstva především v okolí školy a svého bydliště  
•	prakticky třídí organismy do jednotlivých skupin  
•	hodnotí některé činnosti člověka v přírodě, 
•	kladné i záporné  
	Společenstva živých organismů

•	životní podmínky živých organismů
•	rozmanitost podmínek života na Zemi
•	přírodní společenstva
•	nejznámější druhy rostlin, hub a živočichů
•	vztahy mezi organismy
•	společenstva v jednotlivých ročních obdobích
•	domácí zvířata a jejich chov
	
EV
	Čj	
•	zkoumá základní horniny a nerosty
•	pokouší se zjistit jejich vlastnosti za pomoci pokusů
•	zjišťuje jejich praktické využití ve svém okolí
	Nerosty a horniny
•	nejznámější horniny a nerosty
•	využití hornin a nerostů

•	žák rozpoznává základní měřidla
•	zkouší jejich praktické použití při konkrétních činnostech
•	používá základní jednotky daných veličin
•	využívá měřidel i pro svou potřebu	Měření
•	měření délky, teploty, hmotnosti a času
•	poznávání různých měřidel
•	využívání měřidel
•	užívání základních jednotek daných veličin
	
OSV
	M	
•	žák si uvědomuje důležitost přírody 
•	snaží se dle svých možností přispět k zlepšení ochrany přírody ve svém okolí
•	uvědoměle se snaží pomoci dle svých sil (sběr kaštanů, žaludů)
•	dokáže se správně chovat v přírodě a neškodí jí
	Člověk a příroda
•	správné chování k přírodě
•	ochrana rostlin a živočichů
•	ochrana životního prostředí
•	pomoc ohroženým živočichům
	
	Čsp	
	
V průběhu celého roku tematické vycházky.
Návštěva hvězdárny (možné).
Plavecký výcvik.

Předmět: Přírodověda 
Ročník: pátý
VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy průřezovéHO témaTU 	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	žák objevuje propojení živé a neživé přírody  
•	nachází souvislosti mezi činností člověka a vzhledem přírody  
	Člověk a neživá příroda

•	podmínky života na Zemi
•	pozorování neživé přírody  

•	poznává význam jednotlivých surovin pro člověka
•	snaží se pochopit nutnost šetření se surovinami
•	přemýšlí o možnostech dalších energetických zdrojů v přírodě
•	objevuje příklady ve svém okolí, pozitivní i negativní
	Nerosty a horniny
•	nerudní suroviny
•	rudy
•	energetické suroviny
•	půda
	
EV
		
•	vysvětlí na základě elementárních poznatků střídání dne a noci, střídání ročních období 
•	vytváří si představu o Zemi jako součásti vesmíru
•	objevuje základní informace o naší sluneční soustavě
•	navštíví naučný program ve hvězdárně
	Člověk a vesmír
•	od neživé přírody k vesmíru
•	vesmír, Země a sluneční soustava
•	střídání dne a noci
•	střídání ročních období
	
EV
	Vv	

•	snaží se pochopit důležitost jednotlivých podmínek života na Zemi
•	porovnává podmínky života v různých pásmech, uvádí konkrétní příklady
•	aplikuje poznatky z návštěvy ZOO nebo botanické zahrady a uvědomuje si jejich význam
	Člověk a živá příroda
•	rozmanitost života na Zemi
•	život v různých podnebných pásmech
•	ČR – mírný podnebný pás
•	třídění živých organismů
•	význam ZOO a botanických zahrad
	
	Vv
 Čj	
•	využívá poznatků o lidském těle k vysvětlení jeho základních funkcí  
•	rozlišuje etapy lidského života  
•	zkouší se orientovat v situacích ohrožujících jeho zdraví i zdraví ostatních  
•	ošetří drobná poranění, je schopen přivolat první pomoc  
•	seznamuje se s negativy používání návykových látek, zkouší modelové situace odmítnutí nabízené návykové látky  
•	účelně se snaží plánovat čas pro učení, práci, zábavu a odpočinek  
•	uplatňuje základní dovednosti a návyky související s podporou zdraví a jeho preventivní ochranou  
•	uplatňuje ohleduplné chování k druhému pohlaví, orientuje se v bezpečných způsobech sexuálního chování přiměřeně jeho věku  
	Člověk – lidské tělo

•	základní stavba a funkce
•	jednotlivé soustavy lid. těla
•	první pomoc a péče o své zdraví
•	návykové látky a jejich nebezpečnost
•	odlišnost od ostatních živočichů
	
OSV
	Čj	
•	vysvětlí jednoduše postupy při zpracování surovin /dřevo, sklo apod./
•	zkouší využívat informační techniku přiměřeně svému věku /počítač/
•	chápe usnadnění lidské práce jednoduchými stroji
•	snaží se dle svých možností chránit životní prostředí /sběr papíru apod./
	Člověk a lidské výtvory

•	zpracování výrobků
•	informační technika
•	jednoduché stroje a zařízení
•	vztah k životnímu prostředí
	OSV	Čsp	

V průběhu celého roku tematické vycházky.

Průřezová témata

Osobnostní a sociální výchova
•	v učivu člověk a zdraví a člověk a společnost lze naplňovat prostřednictvím témat směřujících k sebepoznání, sebepojetí, seberegulaci, k udržení psychického zdraví

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
•	v učivu člověk a příroda (problémy lidstva, ochrana přírody) a člověk a zdraví (ochrana člověka za mimořádných událostí) využívat zkušeností a poznatků žáků z běžného života
•	i mimořádných událostí v rodině, obci a okolí a porovnávat je s pravidly chování v takových situacích

Multikulturní výchova
•	v učivu člověk a zdraví, rozmanitosti životních podmínek na Zemi, životní projevy a potřeby člověka, člověk ve společnosti vést žáky k respektování zvláštností různých etnik i sociokulturních rozdílů ve společnosti, vnímat právo všech lidí žít společně a podílet sena spolupráci v rámci přírody jako celku

Environmentální výchova
•	v učivu životní podmínky organismů a vzájemné vazby vysvětlit požadavky každého organismu a narušení podmínek lidmi
•	v učivu člověk a příroda (ochrana přírody) vést k vytvoření uceleného elementárního pohledu na okolní přírodu jako celku a k odpovědnému jednání ve vztahu k ostatním organismům

Mediální výchova
•	ve všech oblastech učiva využívat potenciál médií jako zdroje informací, ale také vytvářet kritický postoj k některým zdrojům na základě vlastních zkušeností a rozvíjet komunikační schopnosti při veřejném vystupování a při týmové spolupráci

5. 4. 3  VLASTIVĚDA

Charakteristika vyučovacího předmětu 

Časová dotace vlastivědy – 2 hodiny týdně.  
Cíle výuky vlastivědy jsou naplňovány prostřednictvím pozorování a pojmenovávání jevů a dějů, např. při různých činnostech – exkurze, výstavy, besedy; jejich vzájemných vztahů a souvislostí. Vedeme žáky k osvojování poznatků činností, aby uměli vyjadřovat své myšlenky a dojmy, reagovat na myšlenky, názory a podněty jiných. Charakteristické pro výuku tohoto období je samostatné vyhledávání, získávání a zkoumání informací z dostupných zdrojů (učebnice, encyklopedie, internet, návštěva veřejné knihovny, muzea), od členů své rodiny a lidí v nejbližším okolí (společné návštěvy památek, výstav, atd.). Výuka dějinné i zeměpisné části dává možnost vytvářet projekty, které doplní a obohatí výuku (propojení českého jazyka, výtvarné a hudební výchovy, pracovních činností). Výuku vlastivědy vhodně doplňují obrazy, mapy a plány, vědomostní soutěže, práce ve skupinách, filmy, besedy, výstavy, exkurze, školní výlety.
Ve vlastivědě se věnujeme
•	jazykovému vyjadřování
•	procvičování pozornosti, paměti, představivosti, obrazotvornosti, atd.
•	výchově smyslového vnímání a způsobům pozorování určitých jevů (žáci poznávají, jak a proč se měří čas, jak v čase postupují události a utvářejí historii věcí a dějů)
•	ochraně přírody, kulturních památek a výsledků lidské práce
•	snažíme se u žáků vyvolat zájem o minulost, o kulturní bohatství regionu i celé země

Vzdělávací obsah vyučovacího předmětu

Ve 4. ročníku se žáci seznamují s obdobím pravěku, se životem starých Slovanů, vyjadřují rozdíl mezi pověstí a historickou skutečností, charakterizují hospodářský a kulturní život českého státu za vlády Přemyslovců, Lucemburků až po vládu prvních Habsburků. Obsahem učiva je elementární přiblížení vybraných významných osobností a událostí českých dějin a hlavních etap vývoje společnosti. 
V zeměpisné části učiva vedeme žáky k porozumění pojmů domov, krajina, národ; vyjmenují a popisují státní symboly České republiky, snažíme se o elementární pochopení základů státního zřízení a politického systému České republiky.
Výuku stavíme na schopnosti orientace na vlastivědné mapě České republiky.
	
V 5. ročníku žáci navazují na poznatky o historických událostech získaných v předchozím ročníku a prohlubují je. Snaží se posoudit změny ve způsobu života v novověku, seznamují se s významem vědy a techniky pro rozvoj výroby. Charakterizují svými slovy politický a kulturní život českých zemí koncem 19. a počátkem 20. století. 

Těžištěm zeměpisné části výuky v 5. ročníku je opět schopnost orientace na vlastivědné mapě České republiky a Evropy. Žáci popisují polohu České republiky v Evropě, určují sousední státy ČR. Stručně posuzují přírodní podmínky, hospodářskou a společenskou vyspělost České republiky a evropských států. Vyhledávají na mapách a vyjmenovávají jednotlivé světadíly, oceány na Zemi, významná evropská města a střediska cestovního ruchu. Získávají základní poznatky o procesu sjednocování Evropy – Evropská unie. 

Cíle vzdělávací oblasti

•	orientace ve světě informací, časové a místní propojování historických, zeměpisných a kulturních informací
•	utváření pracovních návyků v jednoduché samostatné i týmové činnosti
•	rozšiřování slovní zásoby v osvojovaných tématech, pojmenovávání pozorovaných skutečností a k jejich zachycení ve vlastních projevech, názorech a výtvorech
•	poznávání a chápání rozdílů mezi lidmi, kulturní a tolerantní chování, samostatné a sebevědomé vystupování
•	přirozené vyjadřování pozitivních citů ve vztahu k sobě i okolnímu prostředí
•	objevování a poznávání všeho, co jej zajímá, co se mu líbí a v čem by v budoucnu mohl uspět

V průběhu zeměpisné výuky ve 4. a 5. ročníku je vhodné zařazovat téma Ochrana a chování člověka za mimořádných událostí. 

Časové vymezení vyučovacího předmětu

	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	0	0	0	2	2	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu

Předmět Vlastivěda je vyučován v kmenových učebnách, nejčastěji v 45 minutové vyučovací hodině. K výuce  jsou Vlastivědy využívány různé druhy map, PC sestavy, notebooky a interaktivní tabule. Během výuky  jsou žákům nabízeny rozšiřující aktivity a účast na školních aktivitách, projektech. Exkurze, vycházky, naučné programy jsou plnohodnotnou součástí výuky.

Výchovné a vzdělávací strategie

Kompetence k učení 
-	učí se vyznačit v jednoduchém plánu obce místo bydliště, školy, cestu na určené místo
-	učí se začlenit obec (město) do příslušného kraje
-	učitel vede žáky k užívání správné terminologie a symboliky
-	učitel žákům srozumitelné vysvětluje, co se mají naučit

Kompetence k řešení problémům
-	učí se rozlišovat přírodní a umělé prvky v okolní krajině
-	učitel umožňuje, aby žáci v hodině pracovali s odbornou literaturou, encyklopediemi apod.
-	učitel umožňuje každému žákovi zažít úspěch

Kompetence komunikativní
-	učí se vyjádřit různými způsoby estetické hodnoty a rozmanitost krajiny
-	využívá časové údaje při řešení různých situací, rozlišuje děj v minulosti, přítomnosti a budoucnosti
-	učitel vede žáky k ověření výsledků
-	učitel podněcuje k argumentaci

Kompetence sociální a personální 
-	rozlišuje vztahy mezi lidmi, národy
-	odvodí význam a potřebu různých povolání a pracovních činností
-	učitel vytváří příležitosti k interpretaci či prezentaci různých textů, obrazových materiálů a jiných forem záznamů
-	učitel vytváří heterogenní pracovní skupiny

Kompetence občanská 
-	pojmenuje některé rodáky, kulturní či historické památky, významné události v oblastech ČR (případně ve státech Evropy)
-	projevuje toleranci přirozeným odlišnostem lidské společnosti
-	učitel umožňuje žákům, aby se podíleli na utváření kriterií hodnocení činností nebo jejich výsledků

Kompetence pracovní 
-	uplatňuje elementární poznatky o lidské společnosti, soužití a o práci lidí na příkladech porovnává minulost a současnost
-	učitel se zajímá o náměty, názory, zkušenosti žáků
-	učitel vede žáky k plánování úkolů a postupů
-	učitel zadává úkoly, při kterých žáci mohou spolupracovat

Rozpracování učiva z RVP ZV do jednotlivých ročníků

Předmět: Vlastivěda
Ročník: čtvrtý

VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy průřezovéHO témaTU	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	žák ovládá základní pojmy daného učiva 
•	rozlišuje státní zřízení, hlavní orgány státní moci, jejich zástupce 
•	dokáže vyjmenovat a rozpoznat státní symboly, státní svátky a významná 
            místa	Česká republika – naše vlast

•	parlament 
•	zákony 
•	prezident, vláda 
•	státní symboly, svátky, památná místa	VDO 
	Čj
	
•	žák se dokáže orientovat podle světových stran a to jak na mapě, tak v prostoru 
•	vysvětlí rozdíl mezi glóbusem, mapou a plánem 
•	rozpoznává poledníky a rovnoběžky 
•	dokáže převést vzdálenost na mapě na vzdálenost ve skutečnosti 
•	zvládá rozlišit na mapě nadmořskou výšku a to podle barev a kót s výškovými značkami, rozlišuje nížiny, vysočiny a hory 
•	umí přečíst a vysvětlit značky na mapě	Práce s mapou

•	světové strany 
•	glóbus, mapy, plány 
•	poledníky, rovnoběžky 
•	měřítko mapy 
•	nadmořská výška 
•	značky
	VMEGS	M	
•	žák dokáže udat název a polohu států sousedících s ČR 
•	zná národnost jejich obyvatel, řeč, kterou se zde mluví	Poloha ČR

•	sousední státy 
	VMEGS
MV		
•	žák dokáže na mapě ukázat a pojmenovat jednotlivá pohoří a nížiny v ČR 
•	je schopen vyčíst z mapy základní údaje – název, nadmořská výška, barva	Povrch ČR

•	pohraniční pohoří 
•	vnitrozemská pohoří 
•	nížiny			
•	žák umí na mapě ukázat a pojmenovat části řeky 
•	dokáže ukázat a zařadit daná místa (města, vesnice,…) ke konkrétnímu povodí  
•	je schopen ukázat na mapě největší řeky v ČR, její pramen a přítoky 
•	umí vysvětlit rozdíl mezi pojmy jezero, rybník, přehrada, řeka, uvést a ukázat jejich příklady na mapě, vysvětlit jejich význam pro člověka, zdůvodnit ochranu vodních zdrojů	Vodstvo

•	části řek 
•	povodí, rozvodí
•	řeky, jezera, rybníky, přehradní nádrže		Př	
•	žák je schopen ukázat daná města na mapě, vyčíst pomocí značek jejich velikost 
•	dokáže krátce pohovořit o vzniku a vývoji měst 
•	dle mapy je schopen charakterizovat zaměření jednotlivých měst na určitý druh průmyslu nebo zemědělství 
•	zvládá pohovořit o městě, ve kterém žije, určit jeho polohu vzhledem k ČR, vyjmenovat významná místa a instituce 
•	zná hlavní město ČR, počet obyvatel, nejdůležitější úřady a místa, které se zde nachází	Města

•	vznik a vývoj, současná podoba měst 
•	historické památky 
•	významná města			
•	žák rozlišuje pojmy počasí a podnebí, vysvětlí jejich rozdíl 
•	dokáže říct, čím je počasí dáno, přečíst značky 
•	umí uvést na čem je závislé podnebí 
•	zná 4 roční období, pojmy rovnodennost, nejdelší a nejkratší den, umí vysvětlit, čím jsou tyto zákonitosti dány 
•	uvede negativní vliv člověka na změny klimatu	Počasí a podnebí

•	počasí a podnebí 
•	rovnodennost, nejkratší a nejdelší den
•	roční období			
•	žák umí vyjmenovat složení půdy, čím je dána kvalita půdy 
•	dokáže s mapou vyjmenovat oblasti pěstování zem. plodin a chovu dobytka 
•	je schopen pohovořit o oblasti, ve které žije 
•	vysvětlí negativní vliv člověka, který je způsobený obděláváním půdy	Půdy a zemědělství

•	kvalita půdy 
•	složení půdy
•	rozdělení zemědělské výroby			
•	žák umí vysvětlit pojem nerostné suroviny a uvést příklady
•	dle mapy je schopen vyčíst místa těžby ner. surovin
•	některé nerostné suroviny umí charakterizovat	Nerostné bohatství

•	nerostné suroviny 
•	hnědé uhlí, černé uhlí, vápenec, kaolín			
•	žák dokáže rozlišit chování, které poškozuje životní prostředí, chápe význam slova ekologie a dokáže je správně používat v souvislostech
•	umí uvést příklady ochrany živ. prostředí nebo jeho poškozování
•	dokáže z mapy vyčíst chráněná místa v ČR a zná jejich názvy i ve svém nejbližším okolí	Životní prostředí

•	životní prostředí 
•	národní parky 
•	ekologie	EV – Lidské aktivity, problémy, životní prostředí 		
•	žák umí stručně charakterizovat jednotlivé etapy dějin a jejich vývoj 
•	dokáže popsat způsob života lidí 
•	pracuje s časovými údaji, dokáže dle časové přímky seřadit a zařadit jednotlivé etapy vývoje 
•	ke své práci využívá map, knih a dalších informačních zdrojů
•	navštěvuje knihovny, muzea, galerie a výstavy 
•	porovnává život člověka v současnosti a minulosti, lidskou společnost, její zvyky a práci	České dějiny
•	Nejstarší osídlení naší vlasti 
•	Slované
•	Přemyslovská knížata a králové 
•	Lucemburkové 
•	husitské války 
•	doba po husitských válkách 
•	Jagellonci 
•	počátek vlády Habsburků (bitva na Bílé hoře, Rudolf II., Marie Terezie, Josef II.)			

Předmět: Vlastivěda
Ročník: pátý
VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy průřezovéHO témaTU	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
PUTOVÁNÍ PO ČESKÉ REPUBLICE	
•	zná polohu a rozlohu České republiky, její umístění v Evropě a počet obyvatel
•	umí ukázat na mapě hranice a vyjmenovat sousední státy a jejich hlavní města
•	dokáže se orientovat na mapě a ukázat pohraniční hory s nejvyššími vrcholy, stejně tak umí vyjmenovat a ukázat vnitřní pohoří	•	Česká republika			
•	umí se orientovat na mapě, zná rozdělení republiky do jednotlivých krajů a v těchto se dokáže orientovat, zná jejich povrch, podnebí a vodstvo	•	Čechy 
•	Morava
•	Slezsko			
•	umí vyjmenovat a vyhledat na mapě významná města v jednotlivých krajích, zná jejich hospodářství – zemědělství, průmysl, nerostné suroviny	•	kraje
			
•	zná chráněné krajinné oblasti, národní parky
•	zná a umí vyhledat na mapě známé oblasti vyhledávané pro cestovní ruch
•		•	CHKO, NP
•	významné oblasti cestovního ruchu			
PUTOVÁNÍ PO EVROPĚ	
•	umí definovat Zemi
•	zná a umí rozeznat mapy a globus, umí popsat Zemi 
•	ví, co je světadíl (kontinent) a dokáže je ukázat na globusu
•	zná ekologické problémy celé planety, dovede vysvětlit odlišnosti obyvatel a způsobu života jednotlivých národů	•	planeta Země			
•	zná podnebné pásy	•	podnebí v Evropě			
•	zná polohu Evropy, její hranice a sousedy
•	umí vyhledat na mapě poloostrovy a ostrovy, nížiny a hory, podnebí a vodstvo, rostlinstvo a živočišstvo	•	Evropa – poloha na Zemi 
•	nížiny a hory v Evropě
•	rostlinstvo a živočišstvo	VMEGS – Objevujeme Evropu a svět	Aj	
•	zná rozdělení Evropy a umí ukázat na mapě evropské státy a jejich hlavní města
•	umí vyjmenovat a ukázat na mapě nejvýznamnější evropské státy, města a střediska cestovního ruchu	•	Evropské státy a jejich hlavní města		Aj	
•	umí popsat polohu sousedních států České republiky a lokalizovat je na mapě 
•	zná jejich hlavní města a společenskou vyspělost státu	•	Německo
•	Polsko
•	Rakousko
•	Slovensko			
Z NEJNOVĚJŠÍCH ČESKÝCH DĚJIN	
•	umí vlastními slovy charakterizovat způsob života poddaných v českých zemích 
•	umí vysvětlit jednotlivé pojmy – robota, nevolník	•	České země jako součást Rakouska - Uherska			
•	zná rozvoj české země za vlády Marie Terezie a Josefa II. 
•	umí popsat způsob života lidí, nejvýznamnější události a osobnosti jednotlivých období	•	obrození 
•	národní buditelé			
•	umí svými slovy charakterizovat vývoj vědy a techniky, společenský a kulturní život českých zemí koncem 19. a počátkem 20. století	•	vynálezy 
•	rozkvět umění a kultury			
•	dokáže vlastními slovy vysvětlit důvody pro snahu vybudovat samostatný český stát	•	Rakousko - Uhersko dualismus			
•	jsou mu známy důvody vypuknutí 1. světové války 
•	zná významné osobnosti spojené se vznikem československé republiky – Masaryk, Beneš	•	první světová válka 
•	samostatné Československo 
•	T. G. Masaryk			
•	zná důvody vypuknutí 2. světové války 
•	umí posoudit život v době nacistické okupace
•	zná význam obnovení Československé republiky	•	život v první republice 
•	druhá světová válka 
•	boj proti nacistům 
•	obnovená Československá republika			
•	zná a umí vysvětlit rozdíl pojmu komunistická vláda, totalita a demokracie	•	období komunistické vlády od totality k demokracii			
•	ví a dokáže vysvětlit za jakých okolností a kdy vznikla Česká republika	•	návrat k demokracii 
•	Česká republika	VDO – Principy demokracie		

Průřezová témata

Osobnostní a sociální výchova
-	utváření dobrých mezilidských vztahů ve třídě i mimo ni
-	rozvíjení dovedností týmové spolupráce
-	vést žáky k uvědomování si hodnoty spolupráce a vzájemné pomoci

Výchova demokratického občana
-	výchova k respektování zákonů, norem, dohodnutých pravidel
-	pochopení hodnot jako je spravedlnost, svoboda, solidarita, tolerance a odpovědnost
-	motivace k ohleduplnosti a ochotě pomáhat zejména slabším
-	chápat události a problémy s různých úhlů pohledu (lokální, národní, evropská dimenze)

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
-	utvářet pozitivní postoje k jinakosti a kulturní rozmanitosti
-	učit se vnímat Evropu jako širší vlast

Multikulturní výchova
-	učit se komunikovat a žít ve skupině s příslušníky odlišných sociokulturních skupin
-	uplatňovat svá práva a respektovat práva druhých, chápat a tolerovat odlišné zájmy, názory i schopnosti druhých
-	uvědomovat si, že etnické skupiny a všechny kultury jsou rovnocenné a žádná není nadřazena jiné

Environmentální výchova
-	vnímání života jako nejvyšší hodnoty
-	učit se odpovědnosti ve vztahu k ochraně přírody a přírodních zdrojů

5. 5 Vzdělávací oblast: Umění a kultura 

Požadavky této vzdělávací oblasti se realizují ve dvou samostatných vyučovacích předmětech: Hudební výchova a Výtvarná výchova.

5. 5. 1 Název vyučovacího předmětu: Hudební výchova

Hudební výchova

Charakteristika vyučovacího předmětu

Hlavními složkami hudební výchovy 1. období jsou zpěv a poslech hudby. Těžištěm hudebně-výchovné práce je zpěv. Láska k hudbě se nejsnáze probouzí zpěvem, neboť při něm je žák aktivní a tvořivý. Zpívaná píseň nejlépe rozvíjí pěvecké i hudební dovednosti a návyky žáků.  Nejčastější  formou  tohoto  období  je  zpěv  jednohlasný.  Učitel dbá individuálních zvláštností dětského hlasu, vede žáky k tomu, aby zpívali čistě, lehce a bez křiku. Dále je třeba pamatovat na to, aby rozsah a poloha písní odpovídaly rozsahu a poloze dětského hlasu. V hudební výchově je třeba střídat činnosti tak, aby děti nezpívaly po celou vyučovací hodinu.
Výběr písní má být rozmanitý, má napomáhat hlasovému výcviku. V tomto období jsou pro zpěv nejvhodnější lidové písně, dětmi oblíbené písně umělé, vhodné je využívat i písní místních nebo krajových. Současně s výcvikem pěveckých dovedností rozvíjí zpěv hudební sluch žáků, jejich smysl pro čistou intonaci a rytmus.  Smysl pro rytmus snadno a dobře rozvíjíme častým zařazováním jednoduchých doprovodných nástrojů (tyčinky, bubínek, tamburína, činely apod.) ke zpěvu žáků. Vnímání hudby se rozvíjí v celé hudebně-výchovné práci, nejvýrazněji při poslechu hudby. Poslechem se učí žáci hudbu citově prožívat a soustředit se. Přitom jsou žáci vedeni k tomu, aby vyjadřovali a srovnávali své dojmy z poslechu hudebních skladeb. 
Zpěv by se měl stát pro děti přirozenou potřebou pro vyjádření pohody a radosti, a to i v jiných předmětech než Hv. Proto výuku hudební výchovy vedeme tak, aby se stala pro žáky příjemnou a oblíbenou. K dobrému rozvíjení pěveckých dovedností žáků v tomto období velmi dobře napomáhá každodenní zpěv zařazovaný v průběhu vyučování jako doplněk učiva nebo jako příjemná relaxační chvilka.  
Ve zpěvu i poslechu je nezbytné se vracet k probraným písním a skladbám. Jen tak žák může dobře zvládnout melodii a slova písně, zapamatovat si hudební skladbu. Stále zdokonalovanou reprodukcí písní a opakovaným poslechem se prohlubuje vztah žáků k hudebním dílům i intenzita jejich estetického prožitku.  Při výuce hudební výchovy je třeba věnovat pozornost hudebně nadaným žákům, dbát o jejich další rozvoj, doporučovat zájmovou činnost. Zpěvem, poslechem, jednoduchým doprovodem písní na dětské hudební nástroje a pohybovým projevem se stávají děti aktivními provozovateli hudby.
Cíle vzdělávací oblasti
•	naučit žáky čistě a výrazně zpívat lidové i umělé dětské písně v hlasovém rozsahu přiměřeném žákům mladšího školního věku
•	nacvičit správné dýchání a tvoření tónů
•	rozvíjet hudební sluch a paměť na melodii i slova
•	učit rozlišovat a udržovat určitý rytmus
•	rozvíjet hudebnost zařazováním poslechu lidových písní i poslechu hodnotné vážné hudby vhodné pro tento věk a vést žáky k zájmu o hudbu
•	poznat a dbát o rozvoj talentovaných žáků
•	probouzet u žáků zájem o vlastní pěvecké a hudební aktivity

Vzdělávací obsah  vyučovacího předmětu

	Vyučovací předmět Hudební výchova zahrnuje vzdělávací obsah vzdělávacího oboru Hudební výchova. Žáci jsou prostřednictvím tohoto předmětu vedeni k vnímání a poznání okolního světa i sama sebe. Vzdělávací obsah předmětu Hudební výchova vede k úspěšnému rozvoji osobnosti.

Časové vymezení vyučovacího předmětu

	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	1	1	1	1	1	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu

Předmět Hudební výchova je vyučován v kmenových učebnách, nejčastěji v 45 minutových vyučovacích hodinách. K výuce je využíváno pianino, rytmické nástroje apod. Dovednosti a znalosti tohoto předmětu jsou velmi často využívány i v ostatních předmětech (Český jazyk, Anglický jazyk).

Výchovné a vzdělávací strategie

Kompetence k učení
-	vedeme žáky k aktivnímu vnímání hudby prostřednictvím hudebních činností

Kompetence k řešení problémů
- 	navozujeme problémové situace a vedeme žáka k jejich řešení rozvíjením tvůrčího potenciálu a kultivováním projevu
-	probouzíme schopnost subjektivně vnímat, cítit, prožívat a chápat

Kompetence komunikativní
-	rozvíjením hudebnosti vedeme žáka k užívání jazyka umění jako svébytného prostředku komunikace
-	navozujeme situace, kdy žáci naslouchají různým druhům hudby a vyjadřují svůj názor k vyslechnutému
-	vedeme žáky k adekvátní reakci na názory a projev jiných

Kompetence sociální a personální
-	vedeme žáky ke spolupráci a toleranci
-	navozujeme vstřícnou a podnětnou atmosféru
-	nabízíme možnost zažít pocit úspěchu a posílit zdravé sebevědomí

Kompetence občanská
-	zajímáme se o názory, náměty a zkušenosti žáků
-	vedeme žáky k dodržování vymezených pravidel a plnění povinností
-	vedeme žáky k odpovědnosti za výsledky své práce

Kompetence pracovní
-	učíme žáky užívat materiály, nástroje a vybavení, využívat znalosti a zkušenosti
-	vedeme žáky k dodržování vymezených pravidel a plnění povinností
-	vedeme žáky k odpovědnosti za výsledky své práce

Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru

Distribuce a rozpracování  očekávaných výstupů z RVP ZV

1. stupeň
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	zpívá na základě svých dispozic intonačně čistě a rytmicky přesně v jednohlase
•	rytmizuje a melodizuje jednoduché texty, improvizuje v rámci nejjednodušších hudebních forem
•	využívá jednoduché hudební nástroje k doprovodné hře
•	reaguje pohybem na znějící hudbu, pohybem vyjadřuje metrum, tempo, dynamiku, směr melodie
•	rozlišuje jednotlivé kvality tónů, rozpozná výrazné tempové a dynamické změny v proudu znějící hudby
•	rozpozná v proudu znějící hudby některé hudební nástroje, odliší hudbu vokální, instrumentální a vokálně instrumentální
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	zpívá na základě svých dispozic intonačně čistě a rytmicky přesně v jednohlase či dvojhlase v durových i mollových tóninách a při zpěvu využívá získané pěvecké dovednosti
•	realizuje podle svých individuálních schopností a dovedností (zpěvem, hrou, tancem, doprovodnou hrou) jednoduchou melodii či píseň zapsanou pomocí not
•	využívá na základě svých hudebních schopností a dovedností jednoduché popřípadě složitější hudební nástroje k doprovodné hře i k reprodukci jednoduchých motivů skladeb a písní
•	rozpozná hudební formu jednoduché písně či skladby
•	vytváří v rámci svých individuálních dispozic jednoduché předehry, mezihry a dohry a provádí elementární hudební improvizace
•	rozpozná v proudu znějící hudby některé z užitých hudebních výrazových prostředků, upozorní na  metrorytmické, tempové, dynamické i zřetelné harmonické změny
•	ztvárňuje hudbu pohybem s využitím tanečních kroků, na základě individuálních schopností a dovedností vytváří pohybové improvizace	
Učivo
VOKÁLNÍ ČINNOSTI
•	pěvecký a mluvní projev – pěvecké dovednosti (dýchání, výslovnost, nasazení a tvorba tónu, dynamicky odlišený zpěv), hlasová hygiena, rozšiřování hlasového rozsahu
•	hudební rytmus – realizace písní ve 2/4, 3/4 a 4/4 taktu
•	dvojhlas a vícehlas – prodleva, kánon, lidový dvojhlas apod.
•	intonace, vokální improvizace – diatonické postupy v durových a mollových tóninách (V., III. a I. stupeň, volné nástupy VIII. a spodního V. stupně apod.), hudební hry (ozvěna, otázka - odpověď apod.)
•	záznam vokální hudby – zachycení melodie písně pomocí jednoduchého grafického vyjádření (např. linky), nota jako grafický znak pro tón, zápis rytmu jednoduché písně, notový zápis jako opora při realizaci písně
INSTRUMENTÁLNÍ ČINNOSTI
•	hra na hudební nástroje – reprodukce motivů, témat, jednoduchých skladbiček pomocí jednoduchých hudebních nástrojů z Orffova instrumentáře, zobcových fléten, keyboardů apod.
•	rytmizace, melodizace a stylizace, hudební improvizace – tvorba předeher, meziher a doher s využitím tónového materiálu písně, hudební doprovod (akcentace těžké doby v rytmickém doprovodu, ostinato, prodleva), hudební hry (ozvěna, otázka – odpověď), jednodílná písňová forma (a – b)
•	záznam instrumentální melodie – čtení a zápis rytmického schématu jednoduchého motivu či tématu instrumentální skladby, využití notačních programů
HUDEBNĚ POHYBOVÉ ČINNOSTI
•	taktování, pohybový doprovod znějící hudby – dvoudobý, třídobý a čtyřdobý takt, taneční hry se zpěvem, jednoduché lidové tance
•	pohybové vyjádření hudby a reakce na změny v proudu znějící hudby – pantomima a pohybová improvizace s využitím tanečních kroků
•	orientace v prostoru – utváření pohybové paměti, reprodukce pohybů prováděných při tanci či pohybových hrách
POSLECHOVÉ ČINNOSTI
•	kvality tónů – délka, síla, barva, výška
•	vztahy mezi tóny – souzvuk, akord
•	hudební výrazové prostředky a hudební prvky s výrazným sémantickým nábojem – rytmus, melodie, harmonie, barva, kontrast a gradace, pohyb melodie (melodie vzestupná a sestupná), zvukomalba, metrické, rytmické, dynamické, harmonické změny v hudebním proudu
•	hudba vokální, instrumentální, vokálně instrumentální, lidský hlas a hudební nástroj
•	hudební styly a žánry – hudba taneční, pochodová, ukolébavka apod. 
•	hudební formy – malá písňová forma, velká písňová forma, rondo, variace 
•	interpretace hudby – slovní vyjádření (jaká je to hudba a proč je taková)

S hudbou se dítě setkává odmalička. Proto v počátcích výuky Hv budeme vycházet ze znalosti jednoduchých lidových písní, které obvykle žáci znají ze zpěvu v rodinách, ze zpěvu podle dětských knížek a ze zpívání v mateřských školkách a dětmi oblíbených hudebních nahrávek.
Děti předškolního věku obvykle umí zpívat písně
Halí, belí	Pásla Ovečky				Prší, prší
Ovčáci, čtveráci	Jedna, dvě, tři, čtyři, pět			Čížečku, čížečku
Kočka leze dírou	Travička zelená
Skákal pes	Holka Modrooká
Pec nám spadla	Já mám koně
Maličká su	Když jsem já sloužil
To je zlaté posvícení	Pod naším okýnkem

Písně vhodné k nácviku pro 1. ročník
Žabička zelená	Šel zahradník do zahrady
Proč	Když jsem jel do Prahy
Pod naším okýnkem	Já jsem z Kutné hory
Bude zima, bude mráz	Šla Nanynka do zelí
Pásli ovce valaši	Když jsem já ty koně pásal
Štědrej večer nastal	Žežuličko, kde jsi byla
My tři králové	Máminy oči
Kotě a sluníčko

Při výuce v průběhu celého roku dbáme na to, aby vyučování bylo radostné a dalo žákům co nejvíce citových zážitků.V prvním ročníku mají někteří žáci nevyvinutý hudební sluch, nedovedou či nechtějí zpívat. Pěvecké dovednosti získávají žáci přípravnými cvičeními, která si učitel vytváří z prvků nacvičované písně. Přitom je dobře využít individuálního zpěvu žáků, kteří intonačně čistě zpívají a ostatní nechat zpěv spolužáka poslouchat a potom kousek napodobit.
Učitel věnuje péči o hlas žáků pozornost. Dbá, aby žáci 
•	zpívali lehce, bez křiku, ve vyvětrané místnosti
•	nezpívali dlouho ve vysoké nebo nízké hlasové poloze
•	nezpívali celou hodinu
•	poslouchali se navzájem
K cvičením hlasovým se řadí cvičení dechová. Při nich se žáci učí hospodařit s dechem. Možné je k nim připojit pohyby paží. Hlasová cvičení je vhodné volit jednoduchá, aby se mohla soustředit pozornost k vytvoření krásného tónu a správné výslovnosti samohlásek, souhlásek, slabik i slov.
Cvičení sluchová vychovávají hudební sluch žáků. Písně se nacvičují v tomto období podle sluchu.

Předmět: Hudební výchova
Ročník: první
VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO	tematické okruhy průřezovéHO témaTU	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	zpívá na základě svých dispozic intonačně čistě a rytmicky přesně v jednohlase
•	rytmizuje a melodizuje jednoduché texty, improvizuje v rámci nejjednodušších hudebních forem	Vokální činnosti
•	rovně sedět a stát
•	dýchání
•	zpěv polohlasem
•	hlavový tón
•	otvírání úst
•	sjednocování hlasového rozsahu
•	realizace písní ve 2/4 , 3/4 a 4/4 taktu
•	hudební hry (ozvěna, otázka – odpověď)
•	zachycení melodie písně pomocí jednoduchého grafického vyjádření 

OSV - Poznávání	
M
Čj
Prv

Pozn. nejméně 10 písní a 5 říkadel
	
•	
•	využívá jednoduché hudební nástroje k doprovodné hře

	•	Instrumentální činnosti
•	správné držení nástrojů z Orffova instrumentáře (hra rytmu, metra, prvních dob)
•	hra na ozvěnu			
•	rozlišuje jednotlivé kvality tónů, rozpozná výrazné tempové a dynamické změny v proudu znějící hudby
•	rozpozná v proudu znějící hudby některé hudební nástroje, odliší hudbu vokální, instrumentální a vokálně instrumentální	Poslechové činnosti
•	délka, síla, barva a výška tónu
•	pohyb melodie, kontrast, barva, tempo, dynamika
•	rozlišení lidského hlasu a hudebního nástroje
•	hudební styly a žánry (ukolébavka)	

OSV – Poznávání 	Pozn. nejméně 4 poslechové skladby

•	reaguje pohybem na znějící hudbu, pohybem vyjadřuje metrum, tempo, dynamiku, směr melodie
	Hudebně pohybové činnosti
•	hra na tělo
•	pohybové vyjádření hudby a reakce na změny v proudu znějící hudby
		Tv
Pozn. nejméně 2 hudebně pohybové hry

Písně vhodné k nácviku pro 2. ročník
Černé oči	Kalamajka
Kdybys měla má panenko	Marjánko
Dělání	Ach synku, synku
Nesem vám noviny	Běžela ovečka
Jak jsi krásné neviňátko	Na tý louce zelený
Štěstí, zdraví, pokoj svatý	Krávy, krávy
Zimní	Když jde malý bobr spát
Mach a Šebestová

Písně tvoří i ve 2. ročníku hlavní součást práce v hodinách Hv. Ostatní činnosti při výuce jsou spojovány se zpěvem. Nácvik písní provádíme nápodobou, písně vhodně motivujeme, dbáme na pochopení obsahu textu písně, na osvojení si textu, rytmu i melodie jednotlivými žáky. Při zpěvu věnujeme pozornost výslovnosti. Při opakování písně doprovázíme jednoduchým rytmickým nebo pohybovým doprovodem. Vhodnou pomůckou jsou nástroje Osnovy školy. Jednoduché rytmické nástroje si též snadno můžeme

Předmět: Hudební výchova
Ročník: druhý 
VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy průřezovéHO témaTU	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	zpívá na základě svých dispozic intonačně čistě a rytmicky přesně v jednohlase
•	rytmizuje a melodizuje jednoduché texty, improvizuje v rámci nejjednodušších hudebních forem

	Vokální činnosti
•	rovně sedět a stát
•	dýchání
•	zpěv polohlasem
•	hlavový tón
•	otvírání úst
•	výslovnost koncovek
•	sjednocování hlasového rozsahu
•	realizace písní ve 2/4, 3/4 a 4/4 taktu
•	melodie stoupající a klesající
•	hudební hry (ozvěna, otázka – odpověď)
•	zachycení melodie písně pomocí jednoduchého grafického vyjádření

OSV 	

Čj
Prv

Pozn. nejméně 10 písní a 4 říkadla	

•	využívá jednoduché hudební nástroje k doprovodné hře
•	rytmizuje a melodizuje jednoduché texty, improvizuje v rámci nejjednodušších hudebních forem

	Instrumentální činnosti
•	hra na jednoduché hudební nástroje z Orffova instrumentáře -  hra rytmu, metra, prvních dob (i dle notového zápisu)
•	rytmizace říkadel
•	hra na ozvěnu

•	reaguje pohybem na znějící hudbu, pohybem vyjadřuje metrum, tempo, dynamiku, směr melodie

	Hudebně pohybové činnosti
•	hra na tělo
•	pohyb melodie, tempo, dynamika
		
Tv
Pozn. nejméně 3 hudebně pohybové hry

•	rozlišuje jednotlivé kvality tónů, rozpozná výrazné tempové a dynamické změny v proudu znějící hudby
•	rozpozná v proudu znějící hudby některé hudební nástroje, odliší hudbu vokální, instrumentální a vokálně instrumentální	Poslechové činnosti
•	hudební výrazové prostředky (pohyb melodie, tempo, dynamika)
•	dětský sbor
•	hudební nástroje
•	ukolébavka, pochod

OSV 	Pozn. nejméně 4 poslechové skladby

Písně vhodné k nácviku pro 3. ročník
Beskyde, Beskyde	   Tancuj, tancuj
Pekla vdolky	   Narozeninová
Vyletěla holubička	   Není nutno
Už ty pilky dořezaly	   Jarní slunce
Čí je, čí je, čí je děvče	   Ztratila Lucinka bačkorku
Kačenka divoká	   A já su synek z Polanky
Rychle bratři, rychle vstávejme	Až já pojedu přes ten les

Žák by se měl ve 3. ročníku naučit zpaměti 10 – 12 písní. Ve 3. ročníku, stejně jako v předcházejících ročnících, zůstává opět hlavní součástí výuky hudební výchovy zpěv.
Zpěv doprovázíme rytmickými nástroji. Když máme rytmických nástrojů nedostatek, sami si je vyrábíme např. ze skořápek ořechů, kelímků naplněných rýží, čočkou apod., místo hůlek použijeme vařečky, lžičkou ťukáme do skleničky apod. Žákům dáváme možnost objevit další zvukové efekty a zkusit je využít při zpěvu.
S hudbou se žáci mohou setkat též při návštěvě výchovných koncertů, besedách o hudbě hudebních aktivitách. Mohou sledovat též část videozáznamu koncertu. Poslechové skladby v 1. období vzdělávání volíme podle nahrávek, které jsou k dispozici. Dbáme, aby v poslechových skladbách byly zastoupeny písně lidové, známé umělé písně pro děti a věku přiměřené skladby významných českých hudebních skladatelů.

Předmět: Hudební výchova
Ročník: třetí
VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy průřezovéHO témaTU	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	zpívá na základě svých dispozic intonačně čistě a rytmicky přesně v jednohlase
•	rytmizuje a melodizuje jednoduché texty, improvizuje v rámci nejjednodušších hudebních forem	Vokální činnosti
•	rovně sedět a stát
•	dýchání
•	měkké nasazení tónu
•	zpěv polohlasem
•	rozvíjení hlavového tónu
•	rozšiřování hlasového rozsahu
•	realizace písní ve 2/4, 3/4 a 4/4 taktu, rytmizace říkadla
•	jednoduchý kánon
•	melodie stoupající a klesající v krocích, zpěv dle notového zápisu
•	hudební hry (ozvěna, otázka – odpověď, melodizace říkadla)
•	zachycení melodie a rytmu jednoduchého motivu pomocí not

OSV 	

Čj
Prv

Pozn. nejméně 10 písní (lidové i umělé) a 4 říkadla
	
•	využívá jednoduché hudební nástroje k doprovodné hře

•	rytmizuje a melodizuje jednoduché texty, improvizuje v rámci nejjednodušších hudebních forem

	Instrumentální činnosti
•	hra na jednoduché hudební nástroje z Orffova instrumentáře
•	rytmizace a melodizace říkadel
•	akcentace těžké doby v rytmickém doprovodu
•	ostinato
•	ozvěna, otázka a odpověď
			
•	reaguje pohybem na znějící hudbu, pohybem vyjadřuje metrum, tempo, dynamiku, směr melodie

	Hudebně pohybové činnosti
•	hra na tělo
•	pohybové vyjádření hudby – pochod
•	pohybové hry
		
Tv	
•	rozlišuje jednotlivé kvality tónů, rozpozná výrazné tempové a dynamické změny v proudu znějící hudby
•	rozpozná v proudu znějící hudby některé hudební nástroje, odliší hudbu vokální, instrumentální a vokálně instrumentální
	Poslechové činnosti
•	hudba taneční, pochodová, ukolébavka, hudba k slavnostním příležitostem
•	rozlišování jednotlivých hudebních nástrojů
•	rozlišování orchestru a sóla

OSV	Pozn. nejméně 4 poslechové skladby

Předmět: Hudební výchova
Ročník: čtvrtý
VÝSTUPY

ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy průřezovéHO témaTU	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	

•	zpívá na základě svých dispozic intonačně čistě a rytmicky přesně  
•	zazpívá předvětí a závětí 

	Vokální činnosti
•	měkké nasazení tónu, hlavový tón
•	realizace písní ve 2/4 a 3/4 taktu
•	hlasová hygiena
•	hra na ozvěnu
•	zachycení melodie písně pomocí linky
•	zápis rytmu jednoduché písně

	
Čj

•	využívá jednoduché hudební nástroje k doprovodné hře
•	zahraje předvětí a závětí

	Instrumentální činnosti
•	hra na jednoduché hudební nástroje z Orffova instrumentáře
•	rytmizace a melodizace říkadel
•	hra na otázku a odpověď
•	zápis rytmu jednoduchého motivu

•	ztvárňuje hudbu pohybem s využitím tanečních kroků (polka, valčík)

	Hudebně pohybové činnosti
•	taktování ve 2/4 a 3/4 taktu
•	hra na tělo
•	taneční hry se zpěvem
		
Tv	

•	rozpozná předvětí a závětí  
•	rozpozná změnu dynamiky, tempa a tónorodu
	Poslechové činnosti
•	rozlišování kvality tónů
•	lidový dvojhlas
•	sbor
•	hudba instrumentální 
•	polka, valčík
•	rondo
-  B. Smetana -  Úvodní sbor z opery Prodaná nevěsta, Luisina polka,, Vltava
-    L. Janáček – Pilky z Lašských tanců
-    J. J. Ryba – Česká mše vánoční
-    J. Straus – valčík dle vlastního výběru
-    B. Martinů – Otvírání studánek
-   W. A. Mozart – malá noční hudba
-   Vybrané hudební nástroje
	
OSV		

Předmět: Hudební výchova
Ročník: pátý
VÝSTUPY
ŽÁK	UČIVO
	tematické okruhy průřezovéHO témaTU	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	

•	zpívá na základě svých dispozic intonačně čistě a rytmicky přesně
•	realizuje podle svých individuálních schopností a dovedností jednoduchou melodii či píseň
•	vytváří v rámci svých individuálních dispozic elementární improvizace

	Vokální činnosti
•	pěvecké dýchání
•	výslovnost koncovek
•	měkké nasazení tónu
•	dynamicky odlišený zpěv
•	hlasová hygiena
•	realizace písní ve 2/4, 3/4 a 4/4 taktu 
•	kánon, quodlibet
•	hra na ozvěnu, otázka a odpověď
•	zachycení melodie písně pomocí linky- zápis rytmu jednoduché písně

OSV

osv	

M

Čj	
•	využívá na základě svých hudebních schopností a dovedností jednoduché, popřípadě složitější hudební nástroje k doprovodné hře i k reprodukci jednoduchých motivů skladeb a písní
•	vytváří v rámci svých individuálních dispozic elementární improvizace

	Instrumentální činnosti
•	hra na jednoduché hudební nástroje z Orffova instrumentáře
•	rytmizace a melodizace říkadel
•	akcentace těžké doby, ostinato
•	ozvěna, otázka - odpověď
•	záznam rytmu instrumentální melodie

osv		
•	ztvárňuje hudbu pohybem

	Hudebně pohybové činnosti
•	taktování 2/4, 3/4 a 4/4 taktu
•	hra na tělo			
•	rozpozná hudební formu jednoduché písně či skladby
•	rozpozná v proudu znějící hudby zřetelné změny

	Poslechové činnosti
•	rozlišování hudby homofonní a polyfonní
•	hudební nástroje v hudbě lidové, symfonické, chrámové i populární
•	malá forma písňová, rondo, variace
-     Česká státní hymna
-     L. Janáček – Říkadla
-     vánoční písně
-   W. A. Mozart – Symfonie C dur    (Menuet)
-    J. S. Bach – Umění fugy
-    jazzová hudba
-    rock and roll
-    písničky K. Hašlera

OSV 		

Průřezová témata     

Osobnostní a sociální výchova 
-		každodenní využití v běžném životě
-		rozvoj smyslového vnímání, kreativity, vyjádření pocitů z poslechu hudebních ukázek 
-		využití různých postupů dramatické výchovy
	     např. dramatizace písní, návštěva divadla, koncertů, diskuse nad uměleckým dílem

Výchova demokratického občana
-		motivace žáků k uplatňování svých názorů v diskusích a k možnosti demokraticky se podílet na rozhodnutích třídního kolektivu
		např. pomoc (zpěv ve dvojicích, trojicích), ochota pomáhat, být ohleduplný (kultivovaný projev, pravidla chování na koncertě)
-		respektovat kulturní odlišnosti

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
-		je výchova budoucích evropských občanů jako zodpovědných a tvořivých osobností, v dospělosti schopných mobility a flexibility v občanské a pracovní sféře a i v osobním životě
-		prolíná všemi vzdělávacími oblastmi
-		budovat vztah k evropské a světové hudbě (prvotní seznámení s hudebními skladateli a jejich díly)
-		nejznámější hymny evropských zemí
-		lidové písně z různých oblastí (krajové oblasti – Vysočina, Chodsko, Beskydy)

Multikulturní výchova
-		seznamování s rozmanitostí různých hudebních kultur, jejich tradicemi 
-		hudba v našem regionu (písně, umělci, kulturní postavy, kulturní akce)
-		poznávat a tolerovat odlišnosti hudebních kultur

Environmentální výchova
-	zamyšlení se nad vztahy člověka a prostředí (vnímání hudby uklidnění, povzbuzení, motivace)
-		vnímání estetických kvalit v hudbě (vážná hudba, muzikály, lidová hudba, hudební „kýč“)

Mediální výchova
-		vnímání zvuku (hluk, pozitivní zvukový vjem)
-		vývoj médií – rozhlasu, nahrávek 
-		setkávání se s hudbou – rozhlas, televize, koncerty, soutěže

5. 5  Vzdělávací oblast: Umění a kultura 

Požadavky této vzdělávací oblasti se realizují ve dvou samostatných vyučovacích předmětech: Hudební výchova a Výtvarná výchova.

5. 5. 2 Název vyučovacího předmětu: Výtvarná výchova

VÝTVARNÁ VÝCHOVA

Charakteristika vyučovacího předmětu

	Výtvarná výchova umožňuje žákům poznávat okolní svět i svůj vnitřní svět prostřednictvím výtvarných činností a postupně se formujícího výtvarného myšlení. Žáci by se měli naučit rozumět výtvarnému umění, chápat výtvarnou kulturu jako nedílnou součást svého duchovního života a bohatství společnosti. Toto poznávání je zaměřeno na kultivaci schopností žáků svět kolem sebe citlivě vnímat, prožívat jej, objevovat v něm estetické hodnoty, ty chránit, případně i zmnožovat. Žákům je tak umožněno, aby si v činnostech prakticky osvojili výtvarné dovednosti a techniky. Rozvíjí jejich potřebu vlastního výtvarného vyjádření, jejich fantazii, prostorovou představivost, smysl pro originalitu a vlastní výraz, což významně napomáhá utváření kreativní stránky jejich osobnosti.
	V  1. až 3. ročníku se ve výtvarných činnostech vychází především z dětské spontánnosti, bezprostřednosti a uvolněnosti. Z metod a forem práce se využívá různé hravé prostředí, naučit se užívat vhodných výtvarných pomůcek a prostředků.
	Při výtvarných činnostech 4. a 5. ročníku začíná být dětská fantazie a představivost korigována rozvíjejícím se intelektem, proto se postupně přechází od hravých činností k uvědomělejší výtvarné práci.
Vyučovací předmět Výtvarná výchova sleduje tři základních oblasti:
- rozvíjení smyslové citlivosti – činnosti umožňující žákovi rozvíjet schopnost rozeznávat podíl jednotlivých smyslů na vnímání reality a uvědomovat si vliv této zkušenosti na výběr a uplatnění vhodných prostředků pro její vyjádření;
- uplatňování subjektivity – činnosti vedoucí žáka k uvědomování si a uplatňování vlastních zkušeností při tvorbě, vnímání a interpretaci vizuálně obrazných vyjádření;
- ověřování komunikačních účinků – činnosti umožňující žákovi utváření obsahu vizuálně obrazných vyjádření v procesu komunikace a hledání nových i neobvyklých možností pro uplatnění výsledků vlastní tvorby, děl výtvarného umění i děl dalších obrazových médií.
Vzdělávací obsah vyučovacího předmětu

	Vyučovací předmět Výtvarná výchova zahrnuje vzdělávací obsah vzdělávacího oboru Výtvarná výchova. Žáci jsou prostřednictvím Výtvarné výchovy vedeni k vnímání a poznání okolního světa i sama sebe. Vzdělávací obsah předmětu Výtvarná výchova vede k vytváření nezbytných předpokladů k dalšímu úspěšnému studiu a rozvoji osobnosti.

Časové vymezení vyučovacího předmětu

	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	2	2	2	2	2	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu

Předmět Výtvarná výchova je vyučován v kmenových učebnách, nejčastěji v 45 minutových vyučovacích hodinách. K výuce jsou využívány i další prostory školy, areál školy i okolí obce. Během výuky jsou žákům nabízeny rozšiřující aktivity: výtvarné soutěže (školní i mimoškolní). Dovednosti a znalosti tohoto předmětu jsou velmi často využívány i v ostatních předmětech (Český jazyk, Hudební výchova, Člověk a svět práce, Anglický jazyk).

Výchovné a vzdělávací strategie

Kompetence k učení
-	zajímáme se o názory, náměty a zkušenosti žáků
-	zařazujeme metody, při kterých žáci sami docházejí k objevům 

Kompetence k řešení problémů
-	oceňujeme originální přístupy v řešení výtvarných úkolů a problémů, vícero způsobů řešení, kreativitu, originalitu, fantazii
-	zařazujeme úkoly typu zajímavých výtvarných hříček, záhad, nápadů (landart apod.)

Kompetence komunikativní
-	zařazujeme používání jednoduché výtvarné symboliky
-	využíváme vlastní tvorby žáků jako prostředku komunikace k vyjádření vlastních pocitů, nálad, postojů, myšlenek
-	podněcujeme žáky k využívání vlastní tvorby k vzájemné komunikaci 
-	podporujeme výtvarné vyjadřování žáků jako prostředek pro vzájemnou komunikaci

Kompetence sociální a personální
-	hodnotíme každého žáka na základě jeho vlastního pokroku
-	podporujeme žáky v účasti v různých výtvarných soutěžích 
-	oceňujeme vlastní podíl žáků na výtvarném zpracování a upravení společných prostor (výzdoba školy, obecních prostranství a objektů, slavnostní a příležitostné výzdoby)
-	 podporujeme žáky k výtvarnému vyjádření a zpracování školních i mimoškolních projektů (Den Země), které nejsou zaměřeny prioritně na výtvarnou výchovu

Kompetence občanská
-	zajímáme se o názory, náměty a zkušenosti žáků
-	podporujeme žáky v účasti v různých výtvarných soutěžích 
-	oceňujeme vlastní podíl žáků na výtvarném zpracování a upravení společných prostor (výzdoba školy, obecních prostranství a objektů, slavnostní a příležitostné výzdoby)
-	 podporujeme žáky k výtvarnému vyjádření a zpracování školních i mimoškolních projektů (Den Země), které nejsou zaměřeny prioritně na výtvarnou výchovu

Kompetence pracovní
-	používáme různé výtvarné pomůcky a nové techniky k tvořivému, aktuálnímu a aktivnímu učení 
-	umožňujeme žákům prezentovat výsledky jejich práce
-	zajímáme se o názory, náměty a zkušenosti žáků

Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru

Distribuce a rozpracování očekávaných výstupů z RVP ZV

1. stupeň
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	rozpoznává a pojmenovává prvky vizuálně obrazného vyjádření (linie, tvary, objemy, barvy, objekty); porovnává je a třídí na základě odlišností vycházejících z jeho zkušeností, vjemů, zážitků a představ
•	v tvorbě projevuje své vlastní životní zkušenosti; uplatňuje při tom v plošném i prostorovém uspořádání linie, tvary, objemy, barvy, objekty a další prvky a jejich kombinace
•	vyjadřuje rozdíly při vnímání události různými smysly a pro jejich vizuálně obrazné vyjádření volí vhodné prostředky
•	interpretuje podle svých schopností různá vizuálně obrazná vyjádření; odlišné interpretace porovnává se svojí dosavadní zkušeností
•	na základě vlastní zkušenosti nalézá a do komunikace zapojuje obsah vizuálně obrazných vyjádření, která samostatně vytvořil, vybral či upravil
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	při vlastních tvůrčích činnostech pojmenovává prvky vizuálně obrazného vyjádření; porovnává je na základě vztahů (světlostní poměry, barevné kontrasty, proporční vztahy a jiné) 
•	užívá a kombinuje prvky vizuálně obrazného vyjádření ve vztahu k celku: v plošném vyjádření linie a barevné plochy; v objemovém vyjádření modelování a skulpturální postup; v prostorovém vyjádření uspořádání prvků ve vztahu k vlastnímu tělu i jako nezávislý model
•	při tvorbě vizuálně obrazných vyjádření se vědomě zaměřuje na projevení vlastních životních zkušeností i na tvorbu vyjádření, která mají komunikační účinky pro jeho nejbližší sociální vztahy
•	nalézá vhodné prostředky pro vizuálně obrazná vyjádření vzniklá na základě vztahu zrakového vnímání k vnímání dalšími smysly; uplatňuje je v plošné, objemové i prostorové tvorbě
•	osobitost svého vnímání uplatňuje v přístupu k realitě, k tvorbě a interpretaci vizuálně obrazného vyjádření; pro vyjádření nových i neobvyklých pocitů a prožitků svobodně volí a kombinuje prostředky (včetně prostředků a postupů současného výtvarného umění)
•	porovnává různé interpretace vizuálně obrazného vyjádření a přistupuje k nim jako ke zdroji inspirace
•	nalézá a do komunikace v sociálních vztazích zapojuje obsah vizuálně obrazných vyjádření, která samostatně vytvořil, vybral či upravil	
Učivo
ROZVÍJENÍ SMYSLOVÉ CITLIVOSTI
•	prvky vizuálně obrazného vyjádření – linie, tvary, objemy, světlostní a barevné kvality, textury – jejich jednoduché vztahy (podobnost, kontrast, rytmus), jejich kombinace a proměny v ploše, objemu a prostoru 
•	uspořádání objektů do celků – uspořádání na základě jejich výraznosti, velikosti a vzájemného postavení ve statickém a dynamickém vyjádření
•	reflexe a vztahy zrakového vnímání k vnímání ostatními smysly -– vizuálně obrazná vyjádření podnětů hmatových, sluchových, pohybových, čichových, chuťových a vyjádření vizuálních podnětů prostředky vnímatelnými ostatními smysly
•	smyslové účinky vizuálně obrazných vyjádření – umělecká výtvarná tvorba, fotografie, film, tiskoviny, televize, elektronická média, reklama
UPLATŇOVÁNÍ SUBJEKTIVITY
•	prostředky pro vyjádření emocí, pocitů, nálad, fantazie, představ a osobních zkušeností – manipulace s objekty, pohyb těla a jeho umístění v prostoru, akční tvar malby a kresby
•	typy vizuálně obrazných vyjádření – jejich rozlišení, výběr a uplatnění – hračky, objekty, ilustrace textů, volná malba, skulptura, plastika, animovaný film, comics, fotografie, elektronický obraz, reklama  
•	přístupy k vizuálně obrazným vyjádřením – hledisko jejich vnímání (vizuální, haptické, statické, dynamické), hledisko jejich motivace (fantazijní, založené na smyslovém vnímání)
OVĚŘOVÁNÍ KOMUNIKAČNÍCH ÚČINKŮ 
•	osobní postoj v komunikaci  – jeho utváření a zdůvodňování; odlišné interpretace vizuálně obrazných vyjádření (samostatně vytvořených a přejatých) v rámci skupin, v nichž se dítě pohybuje; jejich porovnávání s vlastní interpretací
•	komunikační obsah vizuálně obrazných vyjádření – v komunikaci se spolužáky, rodinnými příslušníky a v rámci skupin, v nichž se žák pohybuje (ve škole i mimo školu); vysvětlování výsledků tvorby podle svých schopností a zaměření
•	proměny komunikačního obsahu – záměry tvorby a proměny obsahu vlastních vizuálně obrazných vyjádření i děl výtvarného umění

Průřezová témata     

Osobnostní a sociální výchova 
-	rozvoj smyslového vnímání, kreativity, vyjádření pocitů z poslechu hudebních ukázek 
-	využití různých postupů dramatické výchovy
     	např. dramatizace písní, návštěva divadla, koncertů, diskuse nad uměleckým dílem

Výchova demokratického občana
-		motivace žáků k uplatňování svých názorů v třídním kolektivu např. pomoc (zpěv ve dvojicích, trojicích), ochota pomáhat, být ohleduplný (kultivovaný projev, pravidla chování v divadle, na koncertě)
•	respektovat kulturní odlišnosti

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
•	vychovávat žáky jako budoucí občany Evropy, jako zodpovědné a tvořivé osobnosti
•	budovat vztah k evropské a světové hudbě (různorodost hudebního projevu)
•	nejznámější hymny evropských zemí
•	lidové písně z různých oblastí (krajové oblasti)

Multikulturní výchova
•	seznamování s rozmanitostí různých hudebních kultur, jejich tradicemi 
•	hudba v našem regionu (písně, umělci, kulturní postavy, kulturní akce)
•	poznávat a tolerovat odlišnosti hudebních kultur

Environmentální výchova
•	zamyšlení se nad vztahy člověka a prostředí (vnímání hudby uklidnění, povzbuzení, motivace)
•	vnímání estetických kvalit v hudbě (vážná hudba, muzikály, lidová hudba, hudební „kýč“)

Mediální výchova
•	vnímání zvuku (hluk, pozitivní zvukový vjem)
•	vývoj médií – rozhlasu, nahrávek 
•	setkávání se s hudbou – rozhlas, televize, koncerty, soutěže

Předmět: Výtvarná výchova
Ročník: první
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	seznamuje se se základními návyky a postupy při práci s barvami 
•	učí se organizovat práci
•	osvojuje si základy bezpečnosti při práci
•	poznává vlastnosti jednotlivých výtvarných materiálů
	
Úvod
•	vzbuzení zájmu o výtvarné umění

	

OSV 

	

Čsp	
•	rozpoznává a pojmenovává prvky vizuálně obrazného vyjádření (linie, tvary, objemy, barvy, objekty) 
•	porovnává je a třídí na základě odlišností vycházejících z jeho zkušeností, vjemů, zážitků a představ  
•	rozvíjí své vlastní pozorování, vyjadřovací schopnosti a výtvarné vyprávění    
	
Výtvarné vyjádření skutečnosti
•	formování osobnosti výtvarnými prostředky

•	prvky vizuálně obrazného vyjádření (linie, tvary, barvy)

•	prostředky pro vyjádření emocí, fantazie, představ a osobních zkušeností

OSV
		
•	seznamuje se s pojmem ,,barvy základní“, zkouší barvy míchat; poznává jejich vlastnosti (světlé – tmavé) a využívá jich v praxi 
•	rozvíjí svůj smysl pro řešení plochy s využitím barevných a geometrických prvků
•	v tvorbě projevuje své vlastní životní zkušenosti; uplatňuje při tom v plošném i prostorovém uspořádání linie, tvary, objemy, barvy, objekty a další prvky a jejich kombinace  
•	zkouší zachytit postavu v pohybu v prostoru (zatím bez proporčních vztahů) 
•	zjišťuje vlastnosti plastických materiálů při modelování
	
Práce dekorativní a prostorové
•	práce s prostorem, barvou a linií

•	uspořádání objektů do celků v ploše a prostoru

		

M

	
•	pozoruje přírodu a své okolí
•	interpretuje podle svých schopností různá vizuálně obrazná vyjádření  pracuje s ilustrací, poznává obrázky dětských ilustrátorů (Josef Lada, Helena Zmatlíková); porovnává je a sleduje jejich odlišnosti
	Výtvarné umění, životní prostředí a společnost
•	schopnost výtvarného umění a výtvarného vyjádření

•	smyslové účinky vizuálně obrazných vyjádření 

	

EV – Vztah člověka a prostředí	

Prv

Čj	

 Předmět: Výtvarná výchova
Ročník: druhý
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	opakuje si všechny znalosti o barvách
•	připomíná si zásady bezpečnosti a hygieny při práci v hodinách výtvarné výchovy
	
Úvod		

Čsp	
•	ztvárňuje vlastní prožitky a představy na základě vlastní zkušenosti nalézá a do  komunikace zapojuje obsah vizuálně obrazných vyjádření, která samostatně vytvořil, vybral či upravil  
•	rozvíjí své pozorovací schopnosti
•	pokouší se o výtvarné vyprávění děje pohádek a příběhů 
•	snaží se o postižení jednoduchých proporcí postavy i předmětů v různém prostředí (kresba)
	
Výtvarné vyjádření skutečnosti
•	rozvoj dětské tvořivosti 

•	využití vlastních poznatků a fantazie

•	akční tvar malby a kresby

OSV 

Čj	

•	rozumí pojmu barvy základní, teplé a studené, světlé a tmavé; využívá jich v praxi
•	pracuje s hustotou barvy, ředí a míchá barvy podle zásad
•	vybírá si podle potřeby jednoduchý výtvarný nástroj - dřívko, špejle, štětec,… 
•	pomocí hry si osvojuje dovednosti práce s linií; využívá různých druhů šrafování
•	rozvíjí svůj cit pro barvu, proporce a prostor
•	rozvíjí své praktické znalosti a zkušenosti při modelování
	
Práce dekorativní a prostorové
•	práce s prostorem, barvou a linií

•	práce se základními výtvarnými prostředky

•	manipulace s objekty

OSV 	

M	

•	prohlubuje si znalosti o různých vyjadřovacích prostředcích
•	rozlišuje pojmy hračka, loutka, maňásek
•	rozvíjí svůj smysl pro krásu a vkus (odívání, bydlení)
•	pracuje s ilustrací; navazuje na základní znalosti o ilustraci a rozšiřuje je (Adolf Born, Zdeněk Smetana)
•	vytváří si názor na výtvarná díla, hodnotí a porovnává 	
Výtvarné umění, životní prostředí a společnost
•	rozvoj vnímání skutečnosti

•	umělecká výtvarná tvorba, ilustrace, film	

	

Čj	
Předmět: Výtvarná výchova
Ročník: třetí
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	seznamuje se s různými stopami štětců a vhodně
•	jich užívá
•	organizuje si vlastní práci a udržuje pořádek na svém místě
•	uvědomuje si hygienické zásady při práci ve Vv
	
Úvod	

OSV	

Čsp

Vz	

•	poznává základní barvy a vhodně jich používá
•	výtvarně ztvárňuje své prožitky
•	vyjadřuje rozdíly při vnímání události různými smysly a pro jejich obrazné vyjádření volí vhodné prostředky 
•	seznamuje se s proporcemi lidské postavy; snaží se o jednoduché ztvárnění 
	
Výtvarné vyjádření skutečnosti
•	rozvíjení smyslové citlivosti	

	

Prv	

•	vyhledává přírodniny a pracuje s nimi; výtvarně je dotváří na základě vlastních představ
•	vyhledává vhodné předměty v prostředí, které ztvárňuje (malba)
•	mění velikosti objektu (zmenšování, zvětšování)
•	poznává vlastnosti barev a jejich výrazové možnosti
•	rozvíjí svůj smysl pro výtvarný rytmus (pravidelné řazení prvků)
•	rozlišuje různé druhy linie (silná, slabá, měkká, tvrdá); pracuje s ní všemi směry pomocí různých nástrojů	
Práce dekorativní a prostorové
•	rozvoj vizuálně obrazného vyjádření

•	rozvíjení smyslu pro výtvarný rytmus		

Prv

M	

•	rozpoznává, pozoruje a porovnává předměty každodenní potřeby a věci kolem sebe
•	kombinuje výtvarné techniky (koláž, malba, kresba)
•	rozlišuje pojem kresba, malba, plastika, ilustrace
•	rozvíjí své znalosti v oblasti dětské ilustrace (Trnka, Čapek); vytváří vlastní ilustraci k textu
	
Výtvarné umění, životní prostředí a společnost
•	rozvoj dětské tvořivosti a představivosti 

•	rozlišení, výběr a uplatnění vizuálně obrazných vyjádření	

MV – Interpretace vztahu mediálních sdělení a reality	
Čj

Předmět: Výtvarná výchova
Ročník: čtvrtý
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	navazuje na znalosti a zkušenosti z předchozích ročníků o organizaci práce, bezpečnosti při práci
•	uvědomuje si zásady hygieny	
Úvod	

	

Čsp	
•	při vlastní tvůrčí činnosti pojmenovává prvky vizuálně obrazného vyjádření; porovnává je na základě vztahů (barevné kontrasty, proporční vztahy)  
•	výtvarně ztvárňuje své prožitky, zážitky z filmů, knihy apod.
•	pomocí barev vyjadřuje vlastní prožitky a pocity (radost, smutek, štěstí)	
Výtvarné vyjádření skutečnosti
•	rozvoj pozorovací schopnosti

•	rozvoj vlastního vyjádření

	

MV – Práce v realizačním týmu

Čj

Hv
	
•	užívá a kombinuje prvky vizuálně obrazného vyjádření ve vztahu k celku  
•	poznává výtvarné možnosti linie a druhy linie; pokouší se o jejich plošné vyjádření  
•	modelováním vytváří prostorové objekty na základě představ a fantazie  
•	rytmicky (pravidelně) řadí různé prvky (přírodní, geometrické)
•	pozoruje a srovnává tvary užitkových předmětů
•	přiměřeně řeší jednoduché prostorové úkoly
•	pro svou práci si volí vhodné pomůcky a nástroje
	
Práce dekorativní a prostorové
•	vizuálně obrazné vyjádření

•	využití vlastní fantazie a poznávání

	

OSV 

	

	
•	sleduje základní přírodní zákonitosti na tvarově zajímavých živých i neživých přírodninách (strom, kámen,…)
•	podle výrazových prostředků poznává díla některých dětských ilustrátorů (Lada, Berková, Čapek,…)
•	seznamuje se s prvky lidových tradic; rozlišuje hračky současné a lidové, porovnává je
•	všímá si kultury odívání a kultury bydlení
•	při vlastní tvorbě se vědomě zaměřuje na projevení vlastních životních zkušeností, které mají komunikační účinky pro jeho nejbližší sociální vztahy  	
Výtvarné umění, životní prostředí a společnost
•	práce s vizuálně obrazným vyjádřením	

MKV – Lidské vztahy ve výtvarném zpracování	

Přír

Čj

Vl

Předmět: Výtvarná výchova
Ročník: pátý
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	dodržuje zásady bezpečnosti práce a zásady hygieny
•	udržuje si pořádek na svém pracovním místě
•	pracuje samostatně podle pokynů
•	volí vhodné pomůcky, nástroje a náčiní k dané práci
•	poznává základní a doplňkové barvy, vhodně jich používá
	
Úvod

OSV

Čsp

•	při tvorbě vizuálně obrazných vyjádření se vědomě zaměřuje na projevení vlastních životních zkušeností  
•	rozvíjí svou fantazii a představivost
•	pro vyjádření nových i neobvyklých pocitů a prožitků svobodně volí a kombinuje prostředky  
•	vyjadřuje vnitřní stavbu a vnitřní členění přírodních objektů pomocí výtvarné linie
•	konfrontuje představu se skutečností
	
Výtvarné vyjádření skutečnosti
•	rozvoj představivosti, výtvarného vidění a výtvarného vyjádření

OSV	

Př

	
•	rozvíjí své prostorové vidění, cítění a vyjadřování
•	řeší úkoly dekorativního charakteru v ploše (symetrická i asymetrická)
•	seznamuje se s funkcí písma (sdělnou a výtvarnou); poznává písmo jako dekorativní prvek
•	srovnává tvary užitkových předmětů, uplatňuje je v plošné, objemové i prostorové tvorbě  	
Práce dekorativní a prostorové
•	práce s prostorem

•	funkce písma

OSV	

M	
•	porovnává různé interpretace obrazného vyjádření a přistupuje k nim jako ke zdroji inspirace  
•	rozlišuje tvorbu známých ilustrátorů; poznává ilustraci jako umělecký prostředek
•	chápe odlišnosti uměleckého vyjádření od přesné podoby světa
•	poznává různé druhy výtvarného umění (malířství, grafika, sochařství)
•	vytváří si vlastní názor na různé druhy umění
•	nalézá a do komunikace v sociálních vztazích zapojuje tvorbu, kterou samostatně vytvořil, vybral či upravil  
•	poznává estetickou úroveň předmětů denní potřeby 	
Výtvarné umění, životní prostředí a společnost
•	možnosti vyjádření skutečnosti

•	výchova k estetickému cítění	

MV	

Čj

Průřezová témata     

Osobnostní a sociální výchova
•	žák se prostřednictvím výtvarné výchovy snaží porozumět sám sobě, ale i spolužákům rozvíjením o tvořivosti a estetického cítění
•	žáci hodnotí ve spolupráci s učitelem výtvarné práce své a svých spolužáků, hledají pozitiva a možnosti opravy nedostatků

Výchova demokratického občana
•	žáci jsou vedeni k pochopení významu řádu a pravidel při organizaci vlastní výtvarné práce, společné práce a projektů ve výtvarné výchově
•	prostřednictvím vhodných tématických námětů, her, modelových situací, různorodých výtvarných technik a využíváním různého materiálu jsou u žáků prohlubovány dětské výtvarné schopnosti a dovednosti 

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
•	prostřednictvím návštěv výstav, seznamováním s ilustracemi z knih a encyklopedií je prohlubováno prvotní povědomí potřebné k pochopení souvislostí evropských kořenů
•	postupně vést žáky k poznání a pochopení života významných Evropanů a jejich děl

Multikulturní výchova
•	poskytovat žákům základní informace o etnických kulturních skupinách žijících okolo nás
•	rozvíjení dovedností, poznání a tolerance prostřednictvím hravých forem výtvarné tvorby založených na spontánnosti, fantazii, experimentu s technikami a materiály

Environmentální výchova
•	vést žáky k uvědomění si podmínek života na Zemi a možnostmi jejich ohrožení – výtvarné práce s tématikou člověka za mimořádných událostí, výtvarný svět v dětské představě a svět skutečný
•	péče o životní prostředí na místní a regionální úrovni, výtvarné soutěže ke Dni Země

Mediální výchova
•	využívat médií jako zdroj informací, kvalitní zábavy a náplně volného času
•	rozvoj komunikačních schopností – hodnocení výtvarného díla, stylizace vlastního psaného textu, výtvarná úprava knih a textů

5. 6  Vzdělávací oblast: Člověk a zdraví 

Požadavky této vzdělávací oblasti se realizují v 1. – 5. ročníku prostřednictvím Tělesné výchovy.

5. 6. 1 Název vyučovacího předmětu: Tělesná výchova

TĚLESNÁ VÝCHOVA

Charakteristika vyučovacího předmětu

Veškeré tělesné pohybové aktivity vedou k všestrannému rozvoji žáka, nejen ke zvýšení jeho pohybových schopností a dovedností, ale i k posílení jeho charakterových vlastností (zodpovědnost, spolupráce, vytrvalost, odvaha, schopnost respektovat pokyny, umět se podřídit kolektivu …).
Tělesná výchova pěstuje u žáků kladný vztah ke sportu a pohybu vůbec, aby se sport stal součástí jejich zdravého životního stylu. Systémem jednoduchých pohybových a sportovních aktivit vede ke zvyšování tělesné zdatnosti a k správnému držení těla žáků.
Vštěpováním pohybových návyků a vyvoláním radostného pocitu z pohybu u dětí se podílíme na zvyšování jejich psychické odolnosti vůči negativním vlivům svého okolí a na posilování jejich charakterových vlastností.  Základní a důležitou metodou, která slouží ke splnění všech těchto cílů a úkolů je HRA a dodržování herních pravidel.
Osvojením základů herních technik a taktických postupů, zvyšujeme u žáků nejen pohybové schopnosti, ale také podporujeme jejich prostorovou orientaci, schopnost správného a rychlého rozhodování i schopnost pohotově reagovat.
Neustále věnujeme patřičnou pozornost bezpečnosti při výuce Tv, průběžně opakujeme bezpečnostní pravidla, upozorňujeme na možnosti úrazů, snažíme se vštípit pocit zodpovědnosti za své chování a svoji bezpečnost, pocit sounáležitosti a ohleduplnosti ke svým spolužákům.
Tělesná výchova je předmět, kde je nutný diferencovaný přístup k žákům podle jejich momentální tělesné zdatnosti. Zde musíme citlivě hodnotit každého žáka, vzhledem k jeho individuálním možnostem a předpokladům pro zvládnutí různých pohybových aktivit.
V hodinách Tv se nezaměříme jen na rozvoj a zdokonalování pohybových schopností, ale také vštěpujeme důležité hygienické zásady s tím spojené.
Pohybové činnosti by měly prolínat a doplňovat i další oblasti výchovy, měly by se objevovat i v dalších předmětech jako např. vhodné rozcvičky, pohybové hry, taneční prvky.
Správně řízená výuka tělesné výchovy vyžaduje, aby učitel:
–	kladl na žáky tělovýchovné požadavky, které jsou přiměřené jejich tělesné a pohybové vyspělosti
–	dbal rozdílu mezi chlapci a děvčaty
–	volil program s ohledem na roční období a materiálně technické vybavení školy
–	dbal bezpečnosti žáků a vedl žáky k nacvičování vhodné a správné dopomoci a záchrany při cvičení
–	účelně zaměstnával co nejvíce žáků vhodnými bezpečnými úkoly ke cvičení ve družstvech 
Hlavní organizační formou vyučovacího procesu je vyučovací hodina tělesné výchovy. Vyučovací hodiny tělesné výchovy se nespojují do dvouhodin, rovnoměrně se rozkládají do týdenního rozvrhu.
Zařazování kurzu plavání
 – Základní výuka plavání se realizuje na 1. stupni v celkovém rozsahu nejméně 40 vyučovacích hodin. Očekávané výstupy je možné splnit již v 1. období 1. stupně. O zařazení do ročníků rozhoduje ředitel školy.
Tělovýchovné chvilky
Do vyučovacích hodin ostatních předmětů je vhodné vkládat tělovýchovné chvilky. Zařazují se, když se u žáků začne projevovat únava. Jejich programem jsou koordinační, vyrovnávací i kondiční cviky, které žák zná z výuky Tv v daném ročníku.
Hygienické požadavky pro výuku Tv
Cvičební prostory – tělocvičny je třeba udržovat v čistotě a jejich vybavení vždy před užitím kontrolovat. Teplota vzduchu v tělocvičně by měla být přiměřená, neměla by být nižší než 16 OC. 
Na vyučovací hodiny Tv se žáci převlékají do cvičebních úborů. Z pedagogických důvodů používá cvičební úbor i učitel.
Pro zvýšení odolnosti organismu se doporučuje, aby výuka Tv probíhala často na hřišti nebo v terénu. Chceme prospět zdraví žáků, a proto realizujeme mimoškolní tělovýchovné aktivity žáků ve spolupráci s rodiči.

Charakteristika některých cvičení zařazovaných pravidelně do hodin Tv 
Vyrovnávací cviky
Jsou to průpravná gymnastická cvičení, která jsou zaměřena na uvolnění a protažení jednotlivých svalových skupin. V tomto období posilovací cviky zařazujeme jen jednoduché a krátce. Pozornost věnujeme cvičením koordinačním, cvičení na zvětšování pohybového rozsahu kloubů, také na podporu návyku správného držení těla.
Cvičení mohou být prováděna v rytmických obměnách s možností hudebního doprovodu. Patří sem cvičení prostná, s náčiním i na nářadí, na místě i za pohybu. Dbáme při tom na přiměřený čas pro zařazování těchto cvičení do vyučovacích hodin.
Kondiční cvičení
Cvičení se zaměřením na rychlost, pohyblivost, obratnost, vytrvalost, to jsou: běh, skoky, házení, cvičení rovnováhy, lezení, šplhání, překonávání překážek, gymnastická cvičení s náčiním i bez náčiní (např. s míči, se švihadly, na lavičkách, žebřinách apod.).
Rytmická cvičení a tanec
Rytmická cvičení jsou velmi vhodnou součástí vyučování v 1. – 3. r., zařazujeme je nejen do vyučovacích hodin Tv, ale též do hodin hudební výchovy i českého a anglického jazyka. Podporují značnou měrou dobrý psychický vývoj žáků. Cvičení zařazujeme jako rytmizaci jednoduchých a dětem známých pohybů podle hudebního doprovodu, v 1. a 2. ročníku cvičíme i podle říkanek a písní.
Tanec pomáhá zvládnout základní pohyby paží, nohou a trupu. Učíme žáky základní taneční kroky. Zaměřujeme se na estetický

Obsahové vymezení vyučovacího předmětu

•	rozvoj pohybových schopností a dovedností žáků
•	rozvoj smyslu pro účelný a krásný pohyb
•	získat návyky správného držení těla, nacvičovat základní cviky k získání těchto návyků
•	vést žáky k vědomému zvládnutí pohybu, zařazovat cviky na koordinaci pohybů
•	zvyšovat pohybový rozsah a obratnost žáků
•	upevňovat charakterové vlastnosti žáků, rozvíjet sociální vztahy
•	získávat pocit nutnosti pravidelného cvičení jako součásti správného životního stylu
•	vštípit dětem radostný pocit z pohybu
•	pochopit důležitost organizace a spolupráce hlavně formou her (dodržování pravidel, umět se podřídit kolektivu, spolupracovat…)
•	neustále seznamovat žáky s důležitostí dodržování bezpečnostních zásad (při hrách v tělo- cvičně, na hřišti, při cvičeních s náčiním nebo na nářadí…)
•	umět slyšet, vnímat a reagovat na povely učitele (nejen na píšťalku, ale i na jiné podněty – slovní, gestikulační …)
•	naučit žáky připravit na sportovní výkony – zvolit vhodnou obuv, vhodné oblečení (sepnout vlasy, odložit hodinky a jiné cennosti …)
•	posilovat tělesnou kondici a duševní pohodu dětí správně zvolenými aktivitami, vhodnými a přiměřenými tomuto věku
•	z hlediska správné organizace a bezpečnosti je vhodné zvládnout s dětmi základy pořadových cvičení (nástupy, povely pozor, pohov…)
•	využívat různá kondiční cvičení k rozvoji a zvýšení pohybových schopností žáků – to je zvyšovat obratnost, vytrvalost, rychlost, pohyblivost (za pomocí různého načiní, využití různých druhů nářadí, přeskoky, odrazy, překonávání překážek, různé druhy běhů…)
•	vnímat důležitost průpravných cvičení (rozcviček), jako prostředku pro zlepšení a odstranění nedostatků, které vznikají z jednostranného zatížení páteře či ze špatného způsobu života, nedostatku sportovních aktivit 
•	seznamovat žáky s důležitostí správného rozcvičení, využívat veškeré kompenzační prostředky (protahovací, uvolňovací cvičení, strečink, …)
•	učit žáky cítit, vnímat hudbu a umět ji vyjadřovat pohybem, snažit se rozvíjet rytmické cítění, začleňovat taneční prvky (lidové písničky)
•	rozvíjet dovednosti žáka zvládnutím základů atletické abecedy (běhy, skoky, hody ...)
•	zvládat průpravná cvičení pro míčové hry, správně zvládat techniky házení, chytání, přihrávání
•	seznamovat žáky s nácvikem jednoduchých základů miniher
•	vkládat dle možností cvičení v různém prostředí, seznamovat žáky s pohybem na hřišti, ve volné přírodě, v lese
•	dle možnosti zařadit zimní sportování (bobování, sáňkování, lyžování, bruslení)
•	vštípit základy plaveckých dovedností
•	nesoustředit se jen na hodiny Tv, ale začleňovat do vyučování další pohybové aktivity – vycházky, pohybové chvilky, cviky ve třídě na správné držení těla)
Časové vymezení vyučovacího předmětu

	1. stupeň	
Ročník	1.	2.	3.	4.	5.	
Počet hodin	2	2	2	2	2	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu
Předmět Tělesná výchova je vyučován ve školní tělocvičně, nejčastěji v 45 minutových vyučovacích hodinách. K výuce jsou využívány i další prostory školy, víceúčelové hřiště, areál školní zahrady i okolí obce. Během výuky jsou žákům nabízeny rozšiřující aktivity: pohybové soutěže. 

Výchovné a vzdělávací strategie
Kompetence k učení
•	žáci získávají informace o tělocvičném názvosloví
•	učí se cvičit podle nákresu nebo popisu cvičení
•	učitel umožňuje žákům používat vhodné učební pomůcky
•	učitel umožňuje žákům hodnotit své činnosti a výsledky na základě daných kritérií
Kompetence k řešení problémů
•	žáci se učí řešit zadané úkoly a uplatňují zásady bezpečného chování
•	řeší problémy nesportovního chování
•	učitel zařazuje metody a formy, při kterých žáci docházejí k řešení sami
Kompetence komunikativní
•	žáci jsou vedeni ke spolupráci při týmových pohybových činnostech a soutěžích
•	žáci si rozšiřují slovní zásobu v osvojovaných tématech
•	učitel vede žáky ke vzájemné komunikaci a spolupráci
Kompetence sociální a personální
•	žáci se podílí na realizaci pravidelného pohybového režimu
•	jsou vedeni ke zlepšování své zdatnosti, učí se být ohleduplní a taktní
•	učitel vyžaduje dodržování pravidel slušného chování
•	učitel umožňuje každému žáku zažít úspěch
Kompetence pracovní
•	žáci si utváří pracovní návyky při pohybových činnostech, učí se užívat jednotlivé tělocvičné nářadí a náčiní a dodržují vymezená pravidla
•	učitel vede žáky k uplatňování hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech

Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru

Distribuce a rozpracování očekávaných výstupů z RVP ZV

1. stupeň
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	spojuje pravidelnou každodenní pohybovou činnost se zdravím a využívá nabízené příležitosti
•	zvládá v souladu s individuálními předpoklady jednoduché pohybové činnosti jednotlivce nebo činnosti prováděné ve skupině; usiluje o jejich zlepšení
•	spolupracuje při jednoduchých týmových pohybových činnostech a soutěžích
•	uplatňuje hlavní zásady hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech ve známých prostorech školy
•	reaguje na základní pokyny a povely k osvojované činnosti a její organizaci
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	podílí se na realizaci pravidelného pohybového režimu; uplatňuje kondičně zaměřené činnosti; projevuje přiměřenou samostatnost a vůli po zlepšení úrovně své zdatnosti
•	zařazuje do pohybového režimu korektivní cvičení, především v souvislosti s jednostrannou zátěží nebo vlastním svalovým oslabením
•	zvládá v souladu s individuálními předpoklady osvojované pohybové dovednosti; vytváří varianty osvojených pohybových her
•	uplatňuje pravidla hygieny a bezpečného chování v běžném sportovním prostředí; adekvátně reaguje v situaci úrazu spolužáka
•	jednoduše zhodnotí kvalitu pohybové činnosti spolužáka a reaguje na pokyny k vlastnímu provedení pohybové činnosti
•	jedná v duchu fair play: dodržuje pravidla her a soutěží, pozná a označí zjevné přestupky proti pravidlům a adekvátně na ně reaguje; respektuje při pohybových činnostech opačné pohlaví
•	užívá při pohybové činnosti základní osvojované tělocvičné názvosloví; cvičí podle jednoduchého nákresu, popisu cvičení
•	zorganizuje nenáročné pohybové činnosti a soutěže na úrovni třídy
•	změří základní pohybové výkony a porovná je s předchozími výsledky
•	orientuje se v informačních zdrojích o pohybových aktivitách a sportovních akcích ve škole i v místě bydliště; samostatně získá potřebné informace
•	adaptuje se na vodní prostředí, dodržuje hygienu plavání, zvládá v souladu s individuálními předpoklady základní plavecké dovednosti 
•	zvládá v souladu s individuálními předpoklady vybranou plaveckou techniku, prvky sebezáchrany a bezpečnosti“.	
Učivo
ČINNOSTI OVLIVŇUJÍCÍ ZDRAVÍ
•	význam pohybu pro zdraví – pohybový režim žáků, délka a intenzita pohybu
•	příprava organismu – příprava před pohybovou činností, uklidnění po zátěži, napínací a protahovací cvičení
•	zdravotně zaměřené činnosti – správné držení těla, správné zvedání zátěže; průpravná, kompenzační, relaxační a jiná zdravotně zaměřená cvičení a jejich praktické využití
•	rozvoj různých forem rychlosti, vytrvalosti, síly, pohyblivosti, koordinace pohybu
•	hygiena při TV – hygiena pohybových činností a cvičebního prostředí, vhodné oblečení a obutí pro pohybové aktivity
•	bezpečnost při pohybových činnostech – organizace a bezpečnost cvičebního prostoru, bezpečnost v šatnách a umyvárnách, bezpečná příprava a ukládání nářadí, náčiní a pomůcek, první pomoc v podmínkách TV
ČINNOSTI OVLIVŇUJÍCÍ ÚROVEŇ POHYBOVÝCH DOVEDNOSTÍ
•	pohybové hry – s různým zaměřením; netradiční pohybové hry a aktivity; využití hraček a netradičního náčiní při cvičení; pohybová tvořivost
•	základy gymnastiky – průpravná cvičení, akrobacie, cvičení s náčiním a na nářadí odpovídající velikosti a hmotnosti
•	rytmické a kondiční formy cvičení pro děti – kondiční cvičení s hudbou nebo rytmickým doprovodem, základy estetického pohybu, vyjádření melodie a rytmu pohybem, jednoduché tance
•	průpravné úpoly – přetahy a přetlaky
•	základy atletiky – rychlý běh, motivovaný vytrvalý běh, skok do dálky nebo do výšky, hod míčkem
•	základy sportovních her – manipulace s míčem, pálkou či jiným herním náčiním odpovídající velikosti a hmotnosti, herní činnosti jednotlivce, spolupráce ve hře, průpravné hry, utkání podle zjednodušených pravidel minisportů
•	turistika a pobyt v přírodě – přesun do terénu a chování v dopravních prostředcích při přesunu, chůze v terénu, táboření, ochrana přírody
•	plavání – (základní plavecká výuka) hygiena plavání, adaptace na vodní prostředí, základní plavecké dovednosti, jeden plavecký způsob (plavecká technika), prvky sebezáchrany a bezpečnosti  
•	lyžování, bruslení (podle podmínek školy) – hry na sněhu a na ledě, základní techniky pohybu na lyžích a bruslích
•	další pohybové činnosti (podle podmínek školy a zájmu žáků)
ČINNOSTI PODPORUJÍCÍ POHYBOVÉ UČENÍ
•	komunikace v TV – základní tělocvičné názvosloví osvojovaných činností, smluvené povely, signály
•	organizace při TV – základní organizace prostoru a činností ve známém (běžném) prostředí
•	zásady jednání a chování – fair play, olympijské ideály a symboly
•	pravidla zjednodušených osvojovaných pohybových činností – her, závodů, soutěží
•	měření a posuzování pohybových dovedností – měření výkonů, základní pohybové testy
•	zdroje informací o pohybových činnostech

Rozpracování učiva z RVP ZV do ročníků
Předmět: Tělesná výchova
Ročník: první
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY

•	spojuje pravidelnou každodenní pohybovou činnost se zdravím a využívá nabízené příležitosti  zvládá v souladu s individuálními předpoklady jednoduché pohybové činnosti jednotlivce nebo činnosti prováděné ve skupině, spolupracuje při jednoduchých týmových pohybových činnostech a soutěžích  
•	uplatňuje hlavní zásady hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech   
•	reaguje na základní pokyny a povely k osvojované činnosti a její organizaci  

	Pořadová cvičení
•	základní postoje- pozor, pohov
•	v řad nastoupit, rozchod
•	nástup na značky, do řady, do družstev
Rytmická gymnastika a tanec
•	rytmizace jednoduchých pohybů podle říkadel a písní
•	rytmizace jednoduchých a známých pohybů podle hudebního doprovodu
•	pokus o přísunný krok, cval stranou
•	nácvik správného držení těla
Drobné hry
•	hry spojené s během
•	hry spojené s házením a chytáním míče
•	hry pro uklidnění
•	hry na hřišti, na ledu, na sněhu
Lehká atletika
•	běh střídaný s chůzí, překonávání překážek
•	rychlý běh na 50 m
•	vytrvalostní běh do 600 m
•	skok daleký z místa snožmo, s rozběhem
•	hod míčkem horním obloukem do dálky
Gymnastika
•	převaly stranou v lehu
•	kolébka na zádech
•	stoj na lopatkách
•	kotoul vpřed
•	cvičení na lavičce – chůze vpřed, vzad, obraty,
•	přeběhy
•	šplh o tyči
Sportovní hry
•	příprava – přihrávka obouruč na místě
                    -  vrchní přihrávka jednoruč na místě
                    - chytání obouruč na místě
Turistika
•	chůze ke vzdálenějšímu cíli
•	výchova k turistice
•	chování v přírodě
Plavecký výcvik

Zdravotní výchova
hlavní zásady hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech	

OSV 

OSV

OSV 

Hv

M

Prv

Prv	
 
Předmět: Tělesná výchova
Ročník: druhý
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	

•	spojuje pravidelnou každodenní pohybovou činnost se zdravím a využívá nabízené příležitosti  
•	zvládá v souladu s individuálními předpoklady jednoduché pohybové činnosti jednotlivce nebo činnosti prováděné ve skupině, usiluje o jejich zlepšení  
•	spolupracuje při jednoduchých týmových pohybových činnostech a soutěžích  
•	uplatňuje hlavní zásady hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech  
•	reaguje na základní pokyny a povely k osvojované činnosti a její organizaci  

	
Pořadová cvičení
•	základní postoje - pozor, pohov
•	v řad nastoupit, rozchod, vpravo v bok, vlevo v bok
•	nástup na značky, v řad, do družstev
Rytmická gymnastika a tanec
•	rytmizace jednoduchých pohybů podle písní
•	střídání chůze a běhu
•	přísunný krok, cval stranou, poskočný krok 
Průpravná cvičení
•	rozcvičky k procvičení koordinace pohybů
•	cvičení ve stoji spojném i rozkročném
•	cvičení v lehu na zádech
•	chytání míčů do obou rukou po vlastním nadhozu, po odrazu od země, od zdi, po přihrávce
Drobné hry
•	hry spojené s během
•	hry spojené s házením a chytáním míče
•	hry pro uklidnění
•	hry na hřišti – pravidla her s míčem – vybíjená
Cvičení rovnováhy
•	stoj na jedné noze
•	poskoky na jedné noze
•	chůze po lavičce s plněním drobných úkolů
Lehká atletika
•	běh střídaný s chůzí, překonávání překážek
•	rychlý běh na 50 m
•	vytrvalostní běh do 600 m
•	skok daleký z místa snožmo
•	skok daleký do písku s rozběhem
•	přeskok pruhu širokého 50 – 80 cm
•	skok přes motouz ve výši asi 50 cm
•	hod míčkem horním obloukem do dálky
•	hod míčkem (nebo vhodnými přírodninami) na cíl
Gymnastika
•	převaly stranou v lehu
•	kolébka na zádech
•	stoj s oporou o lopatky a záloktí (svíčka)
•	kotoul vpřed ze stoje spojného
•	leh na zádech, vztyk bez pomoci rukou
•	cvičení na lavičce – chůze vpřed, vzad, obraty, přeběhy
•	šplh o tyči
•	cvičení na trampolíně

Sportovní hry
•	příprava – přihrávka obouruč na místě
                         - vrchní přihrávka jednoruč
                            na místě, v pohybu
                         - chytání obouruč na místě
•	driblink na místě, v chůzi
•	míčové hry
Turistika
•	chůze ke vzdálenějšímu cíli
•	výchova k turistice
•	chování v přírodě, pozorování přírody
•	chování se v dopravních prostředcích
Plavecký výcvik
Zdravotní výchova
•	hlavní zásady hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech – předcházení úrazům
•	dbát na osobní čistotu těla, prádla, oděvu, cvičebního úboru
•	snažit se dodržovat čistotu a pořádek
•	do programu dne zařazovat tělovýchovné chvilky

OSV 

OSV 

OSV

OSV I  1

OSV

OSV 

	

Hv

M

Prv

Prv	
 
Předmět: Tělesná výchova
Ročník: třetí
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	

•	spojuje pravidelnou každodenní pohybovou činnost se zdravím a využívá nabízené příležitosti  
•	zvládá v souladu s individuálními předpoklady jednoduché pohybové činnosti jednotlivce nebo činnosti prováděné ve skupině, usiluje o jejich zlepšení  
•	spolupracuje při jednoduchých týmových pohybových činnostech a soutěžích  
•	uplatňuje hlavní zásady hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech  
•	zaujímá správné základní cvičební polohy
•	reaguje na základní pokyny a povely k osvojované činnosti a její organizaci  
•	uplatňuje správné způsoby držení těla při rozmanitých činnostech

	
Pořadová cvičení
•	základní postoje- pozor, pohov
•	v řad nastoupit, rozchod, vpravo v bok, vlevo v bok, vyrovnat
•	nástup na značky, v řad, do družstev
Rytmická gymnastika a tanec
•	rytmizace jednoduchých pohybů podle písní
•	střídání chůze a běhu
•	přísunný krok, cval stranou, poskočný krok   
Průpravná cvičení
•	rozcvičky k procvičení koordinace pohybů
•	cvičení ve stoji spojném i rozkročném
•	cvičení v kleku, v sedu
•	cvičení v lehu na zádech
•	chytání míčů do obou rukou po vlastním nadhozu, po odrazu od země, od zdi, po přihrávce
Drobné hry
•	hry spojené s během
•	hry spojené s házením a chytáním míče
•	hry pro uklidnění
•	hry na hřišti – pravidla her s míčem – vybíjená, přehazovaná
Cvičení rovnováhy
•	stoj na jedné noze
•	poskoky na jedné noze
•	chůze po lavičce s plněním úkolů
Lehká atletika
•	běh střídaný s chůzí, překonávání překážek
•	rychlý běh na 50 m
•	vytrvalostní běh do 800 m
•	skok daleký z místa snožmo
•	skok daleký do písku s rozběhem
•	přeskok pruhu širokého 50 – 100 cm
•	skok přes motouz ve výši asi 60 cm
•	hod míčkem horním obloukem do dálky
•	hod míčkem (nebo vhodnými přírodninami) na cíl
Gymnastika
•	převaly stranou v lehu
•	kolébka na zádech
•	stoj s oporou o lopatky a záloktí (svíčka)
•	kotoul vpřed ze stoje spojného, rozkročného
•	dva kotouly za sebou
•	leh na zádech, vztyk bez pomoci rukou
•	sed zkřižmo, vztyk bez pomoci rukou
•	cvičení na lavičce 
•	šplh o tyči
•	cvičení na trampolíně
•	cvičení na žebřinách
•	cvičení se švédskou bednou
Sportovní hry
•	příprava
•	 – přihrávka obouruč na místě
             - vrchní přihrávka jednoruč na místě,
                 v pohybu
             -  chytání obouruč na místě, v pohybu
•	driblink na místě, v chůzi, v běhu
•	míčové hry
Turistika
•	chůze ke vzdálenějšímu cíli
•	výchova k turistice
•	chování v přírodě, pozorování přírody, ochrana přírody
•	chování se v dopravních prostředcích
Plavecký výcvik
Zdravotní výchova
•	hlavní zásady hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech – předcházení úrazům                                                 
•	dbát na osobní čistotu těla, prádla, oděvu, cvičebního úboru
•	otužování
•	seznamovat se správnou životosprávou
•	snažit se dodržovat čistotu a pořádek
•	do programu dne zařazovat tělovýchovné chvilky
•	vést žáky k tomu, aby uměli zavolat pomoc k úrazu	

OSV 

OSV 

OSV I/1,3

OSV 

	

Hv

M

Prv

Prv

 
Předmět: Tělesná výchova
Ročník: čtvrtý
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY
	
•	podílí se na realizaci pravidelného pohybového režimu, projevuje přiměřenou samostatnost a vůli po zlepšení úrovně své zdatnosti, uplatňuje kondičně zaměřené činnosti  
•	zařazuje do pohybového režimu korektivní cvičení, především v souvislosti s jednostrannou zátěží nebo vlastním svalovým oslabením  
•	zvládá v souladu s individuálními předpoklady osvojované pohybové dovednosti, vytváří varianty osvojených pohybových her  /II/3)
•	uplatňuje pravidla hygieny a bezpečného chování v běžném sportovním prostředí,  adekvátně reaguje v situaci úrazu spolužáka  
•	jednoduše zhodnotí kvalitu pohybové činnosti spolužáka a reaguje na pokyny k vlastnímu provedení pohybové činnosti  
•	jedná v duchu fair play: dodržuje pravidla her a soutěží, pozná a označí zjevné přestupky proti pravidlům a adekvátně na ně reaguje, respektuje při pohybových činnostech opačné pohlaví  

•	užívá při pohybové činnosti základní osvojované tělocvičné názvosloví, cvičí podle jednoduchého popisu cvičení  
•	zorganizuje nenáročné pohybové činnosti a soutěže na úrovni třídy  
•	 změří základní pohybové výkony a porovná je s předchozími výsledky  
•	orientuje se v informačních zdrojích o pohybových aktivitách a sportovních akcích ve škole i v místě bydliště, samostatně získá potřebné informace  

	Pořadová cvičení
•	základní postoje- pozor, pohov
•	v řad nastoupit, zástup, rozchod, vpravo v bok, vlevo v bok, vyrovnat
•	nástup na značky, v řad, do družstev
Rytmická gymnastika a tanec
•	rytmizace jednoduchých pohybů podle písní
•	střídání chůze a běhu
•	přísunný krok, cval stranou, poskočný krok   
Průpravná cvičení
•	rozcvičky k procvičení koordinace pohybů
•	cvičení ve stoji spojném i rozkročném
•	cvičení v kleku, v sedu
•	cvičení v lehu na zádech
•	chytání míčů do obou rukou po vlastním nadhozu, po odrazu od země, od zdi, po přihrávce
•	posilovací cviky
Drobné hry
•	hry spojené s během
•	hry spojené s házením a chytáním míče
•	hry pro uklidnění

Cvičení rovnováhy
•	stoj na jedné noze
•	poskoky na jedné noze
•	chůze po lavičce s plněním úkolů
Lehká atletika
•	běh střídaný s chůzí, překonávání překážek
•	sprint na 50 m
•	vytrvalostní běh 800 m – chlapci, 600 m - dívky
•	skok daleký do písku s rozběhem
•	přeskok pruhu širokého 100 cm
•	skok vysoký
•	hod míčkem horním obloukem do dálky
•	hod míčkem (nebo vhodnými přírodninami) na cíl
Gymnastika
•	převaly stranou v lehu, kolébka na zádech
•	stoj s oporou o lopatky a záloktí (svíčka)
•	kotoul vpřed ze stoje spojného, rozkročného
•	dva kotouly za sebou
•	leh na zádech, vztyk bez pomoci rukou
•	sed zkřižmo, vztyk bez pomoci rukou
•	cvičení na lavičce 
•	šplh o tyči
•	cvičení na trampolíně
•	cvičení na žebřinách
•	cvičení se švédskou bednou
•	jednoduchá gymnastická sestava
Sportovní hry
•	příprava – přihrávka obouruč na místě
-	vrchní přihrávka jednoruč
      na místě, v pohybu
     -     chytání obouruč na místě, v pohybu
•	driblink na místě, v chůzi, v běhu
•	míčové hry
 Hry – zvládnutí pravidel
 vybíjená
•	pohyb bez míče, orientace na hřišti
•	taktika hry
•	činnosti s míčem
 přehazovaná
•	chytání a odehrávání míče
•	orientace na hřišti
 florbal
•	pohyb s míčkem
•	střelba, rozehrání úderu
•	přihrávka
 mini-kopaná
•	pohyb s míčem
•	střelba na branku
•	přihrávka
 basketbal
•	střelba na koš
•	driblink na místě
•	přihrávka ze stoje
Turistika
•	chůze ke vzdálenějšímu cíli
•	výchova k turistice
•	chování v přírodě, pozorování přírody, ochrana přírody
•	chování se v dopravních prostředcích
Plavecký výcvik
Zdravotní výchova
•	hlavní zásady hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech – předcházení úrazům                                                 
•	dbát na osobní čistotu těla, prádla, oděvu, cvičebního úboru
•	otužování
•	seznamovat se se správnou životosprávou
•	snažit se dodržovat čistotu a pořádek
•	do programu dne zařazovat tělovýchovné chvilky
•	vést žáky k tomu, aby uměli zavolat pomoc k úrazu

OSV 

OSV 

OSV 

OSV 

OSV 

OSV 

	

Hv

M

Vl

Vl
 Př

Pří

Předmět: Tělesná výchova
Ročník: pátý
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY
	
•	podílí se na realizaci pravidelného pohybového režimu, projevuje přiměřenou samostatnost a vůli po zlepšení úrovně své zdatnosti, uplatňuje kondičně zaměřené činnosti  
•	zařazuje do pohybového režimu korektivní cvičení, především v souvislosti s jednostrannou zátěží nebo vlastním svalovým oslabením   
•	zvládá v souladu s individuálními předpoklady osvojované pohybové dovednosti, vytváří varianty osvojených pohybových her  
•	uplatňuje pravidla hygieny a bezpečného chování v běžném sportovním prostředí, adekvátně reaguje v situaci úrazu spolužáka  
•	jednoduše zhodnotí kvalitu pohybové činnosti spolužáka a reaguje na pokyny k vlastnímu provedení pohybové činnosti  
•	jedná v duchu fair play: dodržuje pravidla her a soutěží, pozná a označí zjevné přestupky proti pravidlům a adekvátně na ně reaguje, respektuje při pohybových činnostech opačné pohlaví  

•	užívá při pohybové činnosti základní osvojované tělocvičné názvosloví, cvičí podle jednoduchého popisu cvičení  
•	zorganizuje nenáročné pohybové činnosti a soutěže na úrovni třídy  
•	 změří základní pohybové výkony a porovná je s předchozími výsledky  
•	orientuje se v informačních zdrojích o pohybových aktivitách a sportovních akcích ve škole i v místě bydliště, samostatně získá potřebné informace  

	Pořadová cvičení
•	základní postoje - pozor, pohov
•	v řad nastoupit, zástup, rozchod, vpravo v bok, vlevo v bok, čelem vzad, vyrovnat
•	nástup na značky, do řady, do družstev

Rytmická gymnastika a tanec
•	rytmizace pohybů podle písní
•	střídání chůze a běhu
•	přísunný krok, cval stranou, poskočný krok 
Průpravná cvičení
•	rozcvičky k procvičení koordinace pohybů
•	cvičení ve stoji spojném i rozkročném
•	cvičení v kleku, v sedu
•	cvičení v lehu na zádech
•	chytání míčů do obou rukou po vlastním nadhozu, po odrazu od země, od zdi, po přihrávce
•	posilovací cviky
Drobné hry
•	hry spojené s během
•	hry spojené s házením a chytáním míče
•	hry pro uklidnění
Cvičení rovnováhy
•	stoj na jedné noze
•	poskoky na jedné noze
•	chůze po lavičce s plněním úkolů
Lehká atletika
•	běh střídaný s chůzí, překonávání překážek
•	sprint na 50 m
•	vytrvalostní běh 800 m – chlapci, 600 m - dívky
•	skok daleký do písku s rozběhem
•	přeskok pruhu širokého 120 cm
•	skok vysoký
•	hod míčkem horním obloukem do dálky
•	hod míčkem (nebo vhodnými přírodninami) na cíl
Gymnastika
•	převaly stranou v lehu
•	kolébka na zádech
•	stoj s oporou o lopatky a záloktí (svíčka)
•	kotoul vpřed ze stoje spojného, rozkročného
•	dva kotouly za sebou
•	leh na zádech, vztyk bez pomoci rukou
•	sed zkřižmo, vztyk bez pomoci rukou
•	cvičení na lavičce 
•	šplh o tyči
•	cvičení na trampolíně
•	cvičení na žebřinách
•	cvičení se švédskou bednou
•	jednoduchá gymnastická sestava
•	přeskok přes kozu
Sportovní hry
•	příprava – přihrávka obouruč na místě
•	vrchní přihrávka jednoruč na místě, v pohybu
•	chytání obouruč na místě, v pohybu
•	driblink na místě, v chůzi, v běhu
•	míčové hry
 Hry – zvládnutí pravidel
 vybíjená
•	pohyb bez míče, orientace na hřišti
•	plnění úkolů při hře ve prospěch družstva
•	činnosti s míčem
 přehazovaná
•	chytání a odehrávání míče
•	orientace na hřišti
•	plnění úkolů při hře ve prospěch družstva
 florbal
•	pohyb s míčkem
•	střelba, rozehrání úderu
•	přihrávka
•	orientace na hřišti
•	plnění úkolů při hře ve prospěch družstva
 mini-kopaná
•	pohyb s míčem
•	střelba na branku
•	přihrávka
•	plnění úkolů při hře ve prospěch družstva
 basketbal
•	střelba na koš
•	driblink na místě
•	driblink v pohybu
•	přihrávka ze stoje, v pohybu
•	střelba na koš - dvojtakt
Turistika
•	chůze ke vzdálenějšímu cíli
•	výchova k turistice
•	chování v přírodě, pozorování přírody, ochrana přírody
•	chování se v dopravních prostředcích
Zdravotní výchova
•	hlavní zásady hygieny a bezpečnosti při pohybových činnostech – předcházení úrazům
•	dbát na osobní čistotu těla, prádla, oděvu, cvičebního úboru
•	otužování
•	seznamovat se správnou životosprávou
•	snažit se dodržovat čistotu a pořádek
•	do programu dne zařazovat tělovýchovné chvilky
•	vést žáky k tomu, aby uměli zavolat pomoc k úrazu, případně poskytnout základní první pomoc	

OSV 

OSV I/1,2,3,4,5
OSV II/1,2,3,4
OSV III/1,2

OSV II/1,2,3,4

OSV I/4

	

Hv

M

Vl

Vl
Př

Př	

Průřezová témata

Osobnostní a sociální výchova
•	utváření dobrých mezilidských vztahů ve třídě i mimo ni
•	rozvíjení dovedností týmové spolupráce
•	vést žáky k uvědomování si hodnoty spolupráce a vzájemné pomoci
•	rozvoj pohybových reakcí na sluchové a zrakové podněty, rozvoj pozornosti při získávání nových poznatků, cvičení soustředění při sportovních výkonech a hrách, rozvoj pohybové paměti, procvičování co nejsprávnějšího a nejrychlejšího řešení herních situací.
•	rozvoj pohybových reakcí na sluchové a zrakové podněty, rozvoj pozornosti při získávání nových poznatků, cvičení soustředění při sportovních výkonech a hrách, rozvoj pohybové paměti, procvičování co nejsprávnějšího a nejrychlejšího řešení herních situací.

Výchova demokratického občana
•	výchova k respektování zákonů, norem, dohodnutých pravidel, dodržování demokratického způsobu řešení problémů a konfliktů při tělesné výchově – „Když se mi něco nelíbí, mohu se ozvat, ale slušně“
•	motivace k ohleduplnosti a ochotě pomáhat zejména slabším

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
•	utvářet pozitivní postoje k jinakosti a kulturní rozmanitosti

Multikulturní výchova
•	uplatňovat svá práva a respektovat práva druhých, chápat a tolerovat odlišné zájmy, názory i schopnosti druhých
•	dodržování pravidel slušného chování vůči všem spolužákům i učiteli

Environmentální výchova
-     využívání ekosystémů k aktivnímu odpočinku člověka 

5. 7  Vzdělávací oblast: Člověk a svět práce
Vzdělávací oblast je realizována prostřednictvím vyučovacího předmětu Praktické činnosti.

5. 7. 1 Název vyučovacího předmětu: Praktické činnosti

PRAKTICKÉ ČINNOSTI

Charakteristika vyučovacího předmětu

	Předmět Člověk a svět práce využívá znalostí žáků získaných v jiných oblastech vzdělávání a zkušeností nabytých v běžném životě. Jeho cílem je, aby žáci získali nezbytný soubor vědomostí, pracovních dovedností a návyků, potřebných v běžném životě. Zároveň rozvíjí některé vlastnosti žáků, především dovednosti motorické a tvořivé. Nedílnou součástí je i vytváření správných hygienických a bezpečnostních návyků potřebných při práci.
	Předmět vede žáky i k poznávání vybraných druhů materiálů, jejich základních vlastností a použití, k získání základní orientace v různých oborech lidské činnosti, k vytváření pozitivního vztahu k práci a uvědomění si nutnosti dodržování základních bezpečnostních a hygienických návyků.
	Součástí je i vytváření pozitivního vztahu k životnímu prostředí a jeho ochraně, poznání práce našich předků a seznámení se s lidovými tradicemi i zajímavými pracovními postupy používanými v minulosti.
	Vyučovací předmět Člověk a svět práce sleduje tři základní oblasti:
- rozvíjení smyslové citlivosti – činnosti umožňující žákovi rozvíjet schopnost rozeznávat podíl jednotlivých smyslů na vnímání reality a uvědomovat si vliv této zkušenosti na výběr a uplatnění vhodných prostředků pro její vyjádření;
- uplatňování subjektivity – činnosti vedoucí žáka k uvědomování si a uplatňování vlastních zkušeností při tvorbě, vnímání a interpretaci vizuálně obrazných vyjádření;
- ověřování komunikačních účinků – činnosti umožňující žákovi utváření obsahu vizuálně obrazných vyjádření v procesu komunikace a hledání nových i neobvyklých možností pro uplatnění výsledků vlastní tvorby, děl výtvarného umění i děl dalších obrazových médií.

Vzdělávací obsah vyučovacího předmětu

Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru Člověk a svět práce je rozdělen na 1. stupni na čtyři tematické okruhy Práce s drobným materiálem, Konstrukční činnosti, Pěstitelské práce, Příprava pokrmů, které jsou pro školu povinné.

Časové vymezení vyučovacího předmětu

Ročník	 1.	2.	3.	4.	5.	Celkem na 1. stupni	
Časová dotace	1	1	1	1	1	5	

Organizační vymezení vyučovacího předmětu
Předmět Člověk a svět práce je vyučován v kmenových učebnách, nejčastěji v 45 minutových vyučovacích hodinách. K výuce jsou využívány i další prostory školy, školní zahrada i okolí obce. Dovednosti a znalosti tohoto předmětu jsou velmi často využívány i v ostatních předmětech (Výtvarná výchova, Anglický jazyk, Český jazyk, Matematika).

Výchovné a vzdělávací strategie
Kompetence k učení
-	zajímáme se o názory, náměty a zkušenosti žáků
-	sledujeme úspěšnost jednotlivých žáků a oceňujeme jejich pokrok
	umožňujeme žákům prezentovat výsledky jejich práce

Kompetence k řešení problémů
-	oceňujeme originální přístupy v řešení úkolů a problémů, vícero způsobů řešení, kreativitu, originalitu, fantazii
-	zařazujeme úkoly typu zajímavých nápadů 
-	vedeme žáky k plánování úkolů a postupů
-	vybízíme žáky, aby kladli otázky směřující k řešení problémů
            umožňujeme žákům prezentovat výsledky jejich práce

Kompetence komunikativní
-	využíváme vlastní tvorby žáků jako prostředku komunikace k vyjádření vlastních pocitů, nálad, postojů, myšlenek
-	podněcujeme žáky k využívání vlastní tvorby k vzájemné komunikaci 
-	podporujeme vyjadřování žáků jako prostředek pro vzájemnou komunikaci
Kompetence sociální a personální
-	hodnotíme každého žáka na základě jeho vlastního pokroku
-	oceňujeme vlastní podíl žáků na upravení společných prostor (výzdoba školy, obecních prostranství a objektů, slavnostní a příležitostné výzdoby
Kompetence občanská
-	zajímáme se o názory, náměty a zkušenosti žáků
-	podporujeme žáky k subjektivnímu vyjádření sebe sama a respektování práce ostatních
Kompetence pracovní
-	používáme různé zajímavé pomůcky a nové techniky k tvořivému, aktuálnímu a aktivnímu učení 
-	umožňujeme žákům prezentovat výsledky jejich práce

Vzdělávací obsah vzdělávacího oboru

Distribuce a rozpracování očekávaných výstupů z RVP ZV

1. stupeň
PRÁCE S DROBNÝM MATERIÁLEM
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	vytváří jednoduchými postupy různé předměty z tradičních i netradičních materiálů
•	pracuje podle slovního návodu a předlohy
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	vytváří přiměřenými pracovními operacemi a postupy na základě své představivosti různé výrobky z daného materiálu
•	využívá při tvořivých činnostech s různým materiálem prvky lidových tradic
•	volí vhodné pracovní pomůcky, nástroje a náčiní vzhledem k použitému materiálu
•	udržuje pořádek na pracovním místě a dodržuje zásady hygieny a bezpečnosti práce; poskytne první pomoc při úrazu	
Učivo
•	vlastnosti materiálu (přírodniny, modelovací hmota, papír a karton, textil, drát, fólie aj.)
•	pracovní pomůcky a nástroje – funkce a využití
•	jednoduché pracovní operace a postupy, organizace práce
•	lidové zvyky, tradice, řemesla

KONSTRUKČNÍ ČINNOSTI
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	zvládá elementární dovednosti a činnosti při práci se stavebnicemi
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	provádí při práci se stavebnicemi jednoduchou montáž a demontáž
•	pracuje podle slovního návodu, předlohy, jednoduchého náčrtu
•	dodržuje zásady hygieny a bezpečnosti práce, poskytne první pomoc při úrazu	
Učivo
•	stavebnice (plošné, prostorové, konstrukční), sestavování modelů
•	práce s návodem, předlohou, jednoduchým náčrtem

PĚSTITELSKÉ PRÁCE
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	provádí pozorování přírody, zaznamená a zhodnotí výsledky pozorování
•	pečuje o nenáročné rostliny	

Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	provádí jednoduché pěstitelské činnosti, samostatně vede pěstitelské pokusy a pozorování
•	ošetřuje a pěstuje podle daných zásad pokojové i jiné rostliny
•	volí podle druhu pěstitelských činností správné pomůcky, nástroje a náčiní
•	dodržuje zásady hygieny a bezpečnosti práce; poskytne první pomoc při úrazu	
Učivo
•	základní podmínky pro pěstování rostlin, půda a její zpracování, výživa rostlin, osivo
•	pěstování rostlin ze semen v místnosti, na zahradě (okrasné rostliny, léčivky, koření, zelenina aj.)
•	pěstování pokojových rostlin
•	rostliny jedovaté, rostliny jako drogy, alergie

PŘÍPRAVA POKRMŮ
Očekávané výstupy – 1. období
žák
•	připraví tabuli pro jednoduché stolování
•	chová se vhodně při stolování
Očekávané výstupy – 2. období
žák
•	orientuje se v základním vybavení kuchyně 
•	připraví samostatně jednoduchý pokrm
•	dodržuje pravidla správného stolování a společenského chování
•	udržuje pořádek a čistotu pracovních ploch, dodržuje základy hygieny a bezpečnosti práce; poskytne první pomoc i při úrazu v kuchyni	
Učivo
•	základní vybavení kuchyně
•	výběr, nákup a skladování potravin
•	jednoduchá úprava stolu, pravidla správného stolování
•	technika v kuchyni – historie a význam

Rozpracování učiva z RVP ZV do ročníků
Předmět: Člověk a svět práce 
Ročník: první
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	žák dokáže pracovat s nůžkami, lepidlem, papírem
•	vytváří jednoduché výrobky dle návodu
•	je schopen pracovat na skupinové práci
•	zkouší realizovat své představy
•	zvládá úklid svého pracovního místa
	Práce s papírem
•	základní vlastnosti papíru
•	různé techniky: překládání, vytrhávání, skládání, vystřihování
•	slepování a nalepování
•	společné práce
	
OSV
	Vv	
•	zvládá práci s modelovací hmotou
•	rozvíjí fantazii při práci s ní
•	dodržuje bezpečnost práce při použití modelovacího nože
	Modelování
•	vlastnosti plastelíny, moduritu
•	technika válení, roztlačování, vytahování…
•	výrobky jednoduchých tvarů
	
	M, Prv	
•	vytváří jednoduché předměty z přírodních materiálů  
•	pracuje podle slovního návodu  
•	je schopen pracovat podle předlohy 
	Práce s drobným materiálem
•	přírodniny, sláma, žaludy, kaštany….
•	špejle, krabičky, zátky…
•	techniky: propichování, navlékání, svazování…
•	korále, jednoduché figurky, ozdoby
	
	Prv	
•	zvládá jednoduché stavební dovednosti a činnosti při práci se stavebnicí
•	pracuje podle návodu i vlastní fantazie
	Konstrukční činnosti
•	stavby podle předlohy z kostek
•	sestavování modelů věcí
•	práce dle vlastní fantazie
	
OSV 
EV – Vztah člověka a prostředí		
•	pečuje o květiny ve třídě  
•	pozoruje růst rostliny a stará se o ni  
•	dodržuje bezpečnost a hygienu práce
	Pěstitelské práce
•	péče o květiny
•	zasazení semínek hrachu, fazole
		Prv	

Předmět: Člověk a svět práce 
Ročník: druhý
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY
	
•	jednoduchými postupy vytváří jednoduché výrobky
•	pracuje podle slovního návodu nebo předlohy
	
Práce s papírem a kartonem
•	vlastnosti papíru, kartonu
•	pojmenování druhů papíru
•	technika překládání, přestřihování, skládání….
	
OSV 
		
•	zvládá zpracování modelovací hmoty
•	dodržuje hygienické návyky při práci
•	rozvíjí fantazii při vytváření výrobků, dokáže o nich pohovořit
	
Práce s modelovací hmotou
•	práce s plastelínou, těstem
•	techniky hnětení, válení, spojování
•	výrobky navazující:
                       na prvouku (ovoce, zelenina)
                       na matematiku (geometrické tvary)
                       na čtení (postavy, děj)
	
	M
Prv
Čj	

•	dokáže vyrobit jednoduchý výrobek  
•	volí vhodné nástroje a dodržuje pravidla bezpečnosti práce

Práce s drobným materiálem
•	práce s provázky, přírodninami, krabičkami
•	použití nože, tupé jehly, špendlíků
•	technika propíchávání, ohýbání, nalepování
•	zdobení různých předmětů
•	zásady bezpečnosti práce
	
	Vv	

•	zvládá základní dovednosti práce se stavebnicí  
•	udržuje pořádek na pracovním místě
	
Konstrukční činnosti
•	různé druhy stavebnic – práce podle návodu
•	prostorové stavby
•	osvojování si správných pracovních návyků a hygieny

		

•	rozpoznává vhodnost jednotlivých textilií k práci
•	zvládá navléknout nit
•	zkouší jednoduché stehy
	
Práce s textilem
•	rozlišování různých druhů textilií
•	navlečení nitě, uzlík, šití základním stehem
•	přišití knoflíku
•	dodržování bezpečnosti a hygieny práce
•	jednoduchý textilní výrobek
	
	Prv	
•	žák se seznamuje s tvořivostí a dovedností lidí v minulosti i současnosti
•	dokáže se správně chovat na výstavě
	
Lidové zvyky, tradice a řemesla
•	seznamování s lidovými zvyky, tradicemi a řemesly
•	ukázky technik zpracování různých výrobků
•	jednoduchý výrobek s lidovými prvky

	Čj	
•	zvládá připravit stůl pro základní stolování  
•	rozlišuje slušné a neslušné chování u stolu
	
Stolování
•	chování u stolu
•	správně prostřený stůl
•	chování k ostatním stolovníkům
	
OSV 
		
•	provádí jednoduché pozorování přírody  
•	využívá poznatků z vycházek 
•	pečuje o květiny ve třídě
	
Pěstitelské práce
•	starost o květiny ve třídě
•	pozorování klíčení semen hrachu, fazole apod.
•	dodržování hygieny práce

EV 

Předmět: Člověk a svět práce 
Ročník: třetí
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	
•	vytváří pomocí jednoduchých postupů různé 
•	výrobky
•	pracuje samostatně podle návodu a předlohy	Práce s papírem a kartonem
•	vlastnosti papíru, kartonu, lepidla (savost, barva, tvrdost)
•	rozlišení základních druhů papíru
•	zpracování papíru a kartonu pomocí nože, nůžek	OSV	Čj	
•	zvládá zpracování plastelíny
•	rozvíjí představivost při vytváření výrobků
•	osvojuje si hygienické a pracovní návyky	Práce s modelovací hmotou
•	práce s plastelínou, těstem
•	techniky válení, ubírání, spojování, sušení
•	výrobky navazující na ostatní předměty (čtení,  
•	matematika, prvouka)
•	bezpečné zacházení s nožem, špachtlí	OSV	M
Prv
Čj	
•	dokáže vyrobit jednoduchý výrobek z přírodního materiálu  
•	volí vhodné techniky práce a pracovní pomůcky dle používaných materiálů
	Práce s drobným materiálem
•	práce s přírodninami, drátky, korkem
•	užívání nože, jehly, zavíracích špendlíků
•	technika propichování, slepování, skládání tvarů
	
	Prv	

•	zvládá základní dovednosti při práci se stavebnicí  
•	rozvrhne si postup práce 
•	dodržuje hygienické a bezpečnostní zásady
•	provádí jednoduchou montáž a demontáž

Konstrukční činnosti
•	seznámení s návody pro práci
•	práce podle předlohy
•	práce dle vlastní fantazie
•	osvojování si správných pracovních dovedností a návyků

•	rozpoznává vhodnost jednotlivých druhů textilií pro daný výrobek
•	zvládá jednoduché úkony při šití
•	dodržuje bezpečnost práce s jehlou

Práce s textilem
•	rozlišování různých druhů textilií
•	práce s nůžkami, jehlou, špendlíky
•	navlékání nitě, jednoduché stehy
•	jednoduchý vyšívaný výrobek
•	přišití knoflíku, patentky
	
	Prv
Čj	

•	seznamuje se s dovednostmi lidí v minulosti
•	porovnává zvyky a tradice dříve a dnes
•	dokáže se správně chovat na výstavě a besedě
•	využívá materiály s prvky lidových tradic
	
Lidové zvyky, tradice a řemesla
•	seznamování s lidovými tradicemi a zvyky
•	výstavy, literatura, ilustrace
•	zdobení kraslic, tisk na textil
•	výzdoba k jednotlivým svátkům (Vánoce, Velikonoce)
	
VDO 
MKV – Kulturní diference (srovnání s dalšími státy)	Čj
Vv	

•	zvládá připravit jednoduché občerstvení  
•	chová se vhodně při stolování  
•	dodržuje základní pravidla hygieny při práci s potravinami
	Stolování
•	příprava správně prostřeného stolu
•	slušné chování
•	jednoduché občerstvení – jednohubky, chlebíčky
	
OSV 
OSV 
	Čj	

•	provádí jednoduchá pozorování rostlin  
•	využívá poznatků z vycházek v jednotlivých ročních obdobích  
•	dokáže pečovat o nenáročné květiny  a plodiny
•	dodržuje zásady hygieny a bezpečnosti práce	

Pěstitelské práce
•	starost o květiny ve třídě a plodiny na školním pozemku
•	pozorování klíčení semen nebo cibulek tulipánu, narcisu apod.

	
EV 
	Prv	

Předmět: Člověk a svět práce 
Ročník: čtvrtý
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	

•	žák je schopen vytvářet jednoduché výrobky  
•	seznamuje se s lidovými tradicemi a využívá je při práci
•	volí vhodné pomůcky a nástroje
•	udržuje pořádek na pracovním místě

	Práce s drobným materiálem
•	rozměřování a stříhání papíru, kartonu
•	polepování kartonu
•	sešívání listů
•	ořezávání okrajů
•	zhotovování výrobků z textilu, drátu, přírodnin dle rozhodnutí vyučujícího
•	bezpečnost práce

OSV 

	Př	

•	vytváří výrobky vztahující se k látce z jiných předmětů
•	dodržuje správné postupy práce
•	dbá na čistotu a bezpečnost práce  

Práce s modelovací hmotou
•	modelování doplňující přírodovědu 
•	modelování doplňující geometrii
•	odlitky ze sádry
•	využití keramického kurzu (dle možností)
•	bezpečnost práce
	
OSV 
	M
Př	
•	provádí jednoduchou montáž a demontáž  
•	pracuje podle slovního návodu i jednoduché předlohy  
•	dodržuje zásady bezpečnosti práce  
•	je schopen poskytnout jednoduchou první pomoc  
	
Konstrukční činnosti 
•	práce se stavebnicí
•	práce dle předlohy
•	správné názvy nástrojů
•	prostorové modely z papíru
	
OSV

•	ošetřuje květiny ve třídě  
•	provádí jednoduché pěstitelské činnosti  
•	dodržuje hygienu práce  	Pěstitelské práce
•	seznámení s užitečností pěstování rostlin
•	péče o květiny ve třídě
•	pokus se zasazením hrachu, fazole apod.
	
EV 
	Př	
•	orientuje se v základním vybavení kuchyně  
•	připraví samostatně jednoduchý pokrm  
•	udržuje pořádek pracovních ploch  
•	poskytne první pomoc při úrazu v kuchyni  
•	dodržuje pravidla správného stolování a společenského chování  	
Příprava pokrmů
•	seznámení se základním vybavením kuchyně
•	příprava jednoduchého jídla
•	zacházení s elektrickými spotřebiči
•	pořádek v kuchyni a úklid pracovního místa
	
VDO 
OSV 
	Čj
M	

Předmět: Člověk a svět práce
Ročník: pátý
VÝSTUPY

Žák:	UČIVO
	průřezové téma (tematické okruhy)	PŘESAHY, VAZBY, ROZŠIŘUJÍCÍ UČIVO, POZNÁMKY	

•	žák je schopen vytvářet jednoduché výrobky  
•	seznamuje se lidovými tradicemi a využívá je při práci  
•	volí vhodné pomůcky a nástroje  
•	udržuje pořádek na pracovním místě, dodržuje zásady hygieny a bezpečnosti práce  
•	je schopen poskytnout první pomoc při úrazu  

	Práce s drobným materiálem
•	rozměřování a stříhání papíru, lepenky
•	polepování krabiček
•	příprava obalů na knihy
•	rozřezávání papíru a kartonu
•	zhotovování výrobků z textilu, drátu, přírodnin dle rozhodnutí vyučujícího
•	bezpečnost práce
	
OSV
	Př
Vv	
•	vytváří výrobky vztahující se k látce z jiných předmětů  
•	vytváří výrobky dle vlastní fantazie  
•	dodržuje správné postupy práce
•	dbá na čistotu a bezpečnost práce

Práce s modelovací hmotou
•	modelování doplňuje jiné předměty 
•	modelování předmětů a jejich barvení
•	odlitky ze sádry
•	vyškrabování
•	využití keramického kurzu (dle možností)
•	seznámení s funkcí a užitím nástrojů a nářadí
•	bezpečnost práce	
	M
Př
Čj	
•	provádí složitější montáž a demontáž  
•	pracuje podle slovního návodu i jednoduché předlohy  
•	dodržuje zásady bezpečnosti práce  
•	je schopen poskytnout jednoduchou první pomoc  
	
Konstrukční činnosti 
•	práce s plastovou stavebnicí
•	práce dle předlohy nebo jednoduchého náčrtu
•	správné názvy nástrojů a součástí stavebnice
•	prostorové modely z papíru
•	dodržování správného postupu a bezpečnosti
•	práce
	
OSV
	Př	
•	ošetřuje květiny ve třídě
•	provádí jednoduché pěstitelské činnosti
•	dodržuje hygienu práce
•	poskytne první pomoc při úrazu  
•	volí správné náčiní a nástroje podle druhu činností  

Pěstitelské práce
•	seznámení s užitečností pěstování rostlin
•	péče o květiny ve třídě
•	pokus se zasazením hrachu, fazole apod.

EV

	Př
Vl	
•	orientuje se v základním vybavení kuchyně  
•	připraví samostatně jednoduchý pokrm  
•	udržuje pořádek pracovních ploch  
•	poskytne první pomoc při úrazu v kuchyni  
•	dodržuje pravidla správného stolování a společenského chování  	
Příprava pokrmů
•	seznámení se základním vybavením kuchyně
•	správný výběr potravin
•	zásady skladování potravin
•	příprava jednoduchého jídla
•	zacházení s elektrickými spotřebiči
•	pořádek v kuchyni a úklid pracovního místa	
VDO
OSV
OSV
	Čj
M	

Průřezová témata

Osobnostní a sociální výchova
•	vést žáky k vzájemnému respektování, rozvoji smyslového vnímání a fantazie, vyjadřování pocitů při vlastních praktických činnostech
•	rozvíjet smysl pro spravedlnost, solidaritu a toleranci
-	vést žáky k sebepoznání, zdravému sebepojetí a k udržení psychického zdraví
-		prostřednictvím propojení se vzdělávací oblasti Člověk a jeho svět vést žáky ke komunikaci, psychohygieně, kladným mezilidským vztahům
-	simulovat konkrétní situace – lidská setkání, vztahy v rodině, správné zásady lidského soužití 
-	rozvíjet smysl pro spravedlnost, solidaritu a toleranci
-	vést ke zdokonalování dovedností týkajících se spolupráce, komunikace a vzájemné pomoci při práci v týmu

Výchova demokratického občana
•	prostřednictvím znalostí a dovedností z jiných vzdělávacích oblastí a na základě vlastních zkušeností vést žáky k myšlení v souvislostech, ke schopnosti řešit problém a samostatně se rozhodovat
-	vést žáky k tomu, aby dokázali myslet v souvislostech, hodnotit a využívat podněty okolního světa, kriticky se zamýšlet nad sebou i nad svým okolím, nacházet způsoby řešení situací a problémů

Výchova k myšlení v evropských a globálních souvislostech
•	vést žáky k vědomí sounáležitosti s ostatními občany Evropy
•	uvědomovat si společné znaky a odlišnosti života jedinců v evropské společnosti
•	vést žáky k chápání a respektování sociální a kulturní rozmanitosti 
•	vést žáky ke srovnávání vlastních projevů a projevů ostatních, nacházet společné znaky a odlišnosti

Multikulturní výchova
•	     učit žáky využívat médií jako zdroje informací, které mohou využít jako prostředek  k osobnostnímu růstu
•	     seznamovat žáky s rozmanitostí lidských výtvorů, co je vkusné, co je kýč

Environmentální výchova
•	     vytvářet návyky k ochraně přírody
•	     uvědomovat si vliv prostředí na zdraví vlastní i zdraví ostatních lidí
•	     seznamovat s možností zpětného využití různých materiálů (recyklovaný papír) 

6. Hodnocení výsledků vzdělávání 

Zásady hodnocení průběhu a výsledků vzdělávání

Předpokladem úspěšného plnění vytyčených cílů školy v oblasti hodnocení vzdělávacích výsledků žáků je, aby každý žák dostával dostatečný prostor ke zvládnutí a osvojení učiva. Aby učivo mohlo v  následujících obdobích vzdělávání plnit svoji funkci prostředníka k dosažení očekávaných výstupů RVP ZV, nestačí je s žáky pouze probrat, ale je třeba, aby si žáci základní učivo skutečně dobře osvojili. Kde si to učitelé uvědomují, nalezneme vždy dobře naučené třídy. Dobrému zvládnutí učiva napomáháme v první řadě činnostními způsoby učení spojenými s hovorem žáků a komunikací mezi žáky a učitelem i žáky mezi sebou. Při probírání nového učiva dbáme na to, abychom ho dobře propojili s učivem předcházejícím, na které nové učivo navazuje. Takové myšlenkové operace (propojení předcházejícího a navazujícího) není většina žáků schopna, zvláště ne v mladším školním věku. Tento fakt je třeba brát stále na zřetel. Provázanost učiva žákům velmi pomáhá při osvojování nového učiva a dosahování očekávaných výstupů. Žáky průběžně informujeme, proč se určité látce učí. Neočekáváme, že žáci sami pochopí, proč se čemu učí. Neznalost cíle, smyslu a tápání žáků nepovažujeme za pozitivní motivační faktory. Usilujeme o to, aby vazba mezi předcházejícím a navazujícím učivem byla analogická. Po upozornění na analogii (obdobnost) přijímají žáci novou látku snadněji a důkladněji. Žáky směřujeme  ke „znovuobjevování“ poznatků, k úvahám nad činnostmi obdobnými s těmi, které jim byly předloženy u látky předešlé. 

Upřednostňujeme pozitivní hodnocení žáků, a to nejen při prověřování vědomostí, ale v celém procesu učení. Při výuce žáky co nejvíce chválíme, dbáme na pozitivní ladění hodnotících soudů. Pomáháme žákům předcházet chybám, dodáváme jim důvěru v jejich schopnost předkládané učivo dobře zvládnout a povzbuzujeme je. S žáky jednáme tak, aby neměli strach vyjádřit svůj názor. Pozitivně přijímáme i nesprávné závěry žáků, dáváme jim prostor na otázky, trpělivě žákům odpovídáme a věnujeme jim individuální pozornost. Pomocí často zařazované činnostní zpětné vazby zjišťujeme případné nedostatky žáků hned v zárodku a průběžně je odstraňujeme.
Na chyby upozorňujeme žáky včasně, bezprostředně, vstřícně, přátelsky a důsledně. Vyhýbáme se zaujatosti, nahodilosti či opožděnému hodnocení. Dbáme, abychom v žácích nevytvářeli pocit, že si nemohou ve svých úsudcích věřit nebo že jsou horší než jejich spolužáci. Umožňujeme průběžně žákům poznání, že chyba se může vyskytovat v každé lidské činnosti, může mít však pro člověka různé následky podle její závažnosti. Žáky vedeme přes sebehodnocení a samokontrolu k dovednosti něco provést dokonale – bez chyby – a v přiměřeném čase. S chybou pracujeme tak, aby vyzývala žáka k většímu soustředění na plnění úkolu, k důslednější kontrole své práce, k sebepoznání svých schopností.
Žáky hodnotíme nejprve při činnostech, při kterých máme možnost sledovat, jak pracují. Oceňujeme jejich snahu, pozornost, hodnotíme vyjadřování závěrů, oceňujeme jejich nápady. Každé upozornění na klady určitých  žáků  pomáhá  odstraňovat drobné nedostatky druhých žáků. Pozitivně laděná průběžná hodnocení a prožité pocity úspěchu při činnostech motivují žáky k učení, posilují jejich sebedůvěru a vedou je k vnitřnímu uspokojení. Tyto faktory mají pozitivní vliv na rozvoj klíčových kompetencí a na dobré osvojení učiva žáky. 
Směřujeme k tomu, aby v době písemných nebo ústních hodnocení žáků zvládalo co nejvíce žáků učivo zcela bezpečně. Ústní hodnocení, klasifikace i písemná hodnocení mají v 1. období základního vzdělávání funkci především výchovnou a motivační.
Úkolem učitele v 1. období vzdělávání je udržet, popřípadě vzbudit zájem žáků o učení, umožnit všem žákům osvojit si základní učivo potřebné pro další vzdělávání a pomoci všem žákům zformovat základy pro utváření a rozvoj klíčových kompetencí. Z hlediska dalšího zdravého vývoje žáků je důležité umět žáky dovést k takovému zvládnutí učiva, aby co nejvíce žáků mohlo být v těchto ročnících hodnoceno známkou výborně nebo chvalitebně. Hodnocení známkou můžeme v tomto období doplňovat povzbuzujícím pozitivním písemným hodnocením.

Žáci jsou o způsobech a kriteriích hodnocení informováni a uvědomují si, čemu se učí a proč, vědí přitom, jaké činnosti zvládli, vědí, co umí, co se po nich požaduje, z čeho mohou být zkoušeni. Velmi často proto také ústní nebo písemné zkoušení sami vyžadují. Prověřování vědomostí pro ně není stresovou situací nebo dokonce trestem, ale možností ukázat, co se naučili, možností využít svých poznatků při řešení předložených úloh, otázek a úkolů, možností jak získat dobré hodnocení, pěknou známku. Dobrý výsledek posiluje jejich sebedůvěru a motivuje je pro další činnosti a poznávání.
Poznámka: Pozitivní výsledky třídy při prověřování učiva posilují i sebevědomí učitele, vedou k zamyšlení nad způsoby práce, kterými byly dobré výsledky dosaženy. Naplňují vnitřním uspokojením. Pocit uspokojení a radosti dodává chuť do další práce, přenáší se na žáky i na jejich rodiče. Učitelé se stávají uznávanými profesionály ve svém oboru, jejich práce je ceněna rodiči žáků, často i kolegy. Hodnocením práce svých žáků hodnotíme i svoji schopnost něčemu dobře naučit a výchovně na žáky působit.

 Zásady a pravidla pro sebehodnocení žáků

•	V jednotlivých učebních oblastech předem stanovíme a žákům sdělíme základní učební požadavky. Jasně formulujeme, jaké dovednosti si žáci mají osvojit, čemu se mají naučit. Žáky upozorňujeme, jaké činnosti nebo pokusy budou provádět, o čem budeme hovořit.
•	Žákům předkládáme reálné a dosažitelné cíle, a tak vedeme žáky k bezchybnosti a poctivosti.
•	Žákům důvěřujeme a sebehodnocení nepovažujeme za příležitost k podvádění. Díky zpětné vazbě mají učitelé i žáci přehled o tom, co a jak již žáci zvládli. Takto vedení žáci nemají potřebu podvádět – podvádění pro ně ztrácí smysl, jelikož nevede ani k prožití pocitu úspěchu ani k cíli, kterým je dosahování co nejlepších výsledků.
•	Žáky vedeme k tomu, aby si do svých učebních materiálů zaznamenávali to, co už dobře ovládají (například „hvězdičkou“). Na základě takto provedeného sebehodnocení žáků mohou učitelé následně přistupovat k individuálnímu řešení jejich problémů a nejasností.
•	Používáme činnostní přístupy a metody učení, které umožňují žákům odhalovat chyby, hned je opravovat a brát si z nich poučení. Žákům tak průběžně umožňujeme uvědomění, co z probíraného učiva již ovládají.
•	Žákům umožňujeme vyjadřovat své myšlenky, názory a prezentovat své vědomosti. Nejdříve dáváme příležitost projevit se žákům, kteří se v daném učivu orientují jako první. Na jejich příkladě si ostatní žáci nejlépe uvědomí vlastní stupeň poznání.
•	Používáme učební materiály, ve kterých je sebehodnocení žáků zapracované.
•	K sebehodnocení písemných cvičení přistupujeme teprve tehdy, až je žák schopen uvědomit si, že probírané učivo ovládá.
•	Předkládáme žákům ukázky správně vypracovaných úkolů různé obtížnosti a upřesňujeme, co požadujeme na výborné ohodnocení a co je hodnoceno již jako chvalitebně. Žáci potřebují vědět, jakou náročnost úkolů mají k určitým ohodnocením zvládat. Stejně stanovíme ukazatele při hodnocení písemném bez klasifikačních stupňů. Žák potom ví, k čemu ve svém snažení směřuje a je mu tak dána možnost sebehodnocení. 
•	Dodržujeme zásady a pravidla pozitivního hodnocení (viz bod 1.).

Pravidla prověřování vědomostí formou prověrek a zkoušení

Před zadáním jakékoli prověrky nebo testu zvažujeme, zda:
•	má hodnotit naučení určitým poznatkům,
•	má diagnostikovat učební problémy.

U otázek, úloh, testů, diktátů aj., uváděných v učebnicích, předem posuzujeme jejich vhodnost pro žáky určité třídy. Při vymýšlení otázek nebo při úpravě jejich znění je vhodné, aby je překontroloval ještě jiný učitel, a to kvůli porozumění formulaci otázek žákem i kvůli posouzení jejich jednoznačnosti. Dbáme na to, aby znění úkolů a otázek bylo jasné, aby při zjišťování vzdělávacích výsledků nedocházelo k záměně nepochopení zadání za neznalost.

Při prověřování vědomostí:
•	prověřujeme a hodnotíme to, o čem víme, že jsme žáky učili a naučili;
•	dbáme, aby příklady, diktované věty nebo testy určené k hodnocení žáků obsahovaly jen to, co bylo s žáky dostatečně procvičeno;
•	dbáme, aby zadání úloh bylo věku žáků přiměřené tj. formulované tak, aby mu žáci  určitého věku mohli dobře porozumět, aby o úkolu měli již nějaké povědomí, aby se již s podobným úkolem někdy setkali;
•	ústní zkoušení vedeme tak, abychom při něm zjišťovali, co žák umí, ne to, co ještě neumí;
•	písemnou práci na závěr určitého celku nezadáváme předčasně, ale až když žáci svými projevy prokazují, že jsou na písemnou práci vybaveni vědomostmi;
•	při prověřování učiva probíraného před delší dobou ho s žáky nejprve nějakou formou zopakujeme, a to alespoň krátce a v několika po sobě jdoucích hodinách;
•	při celkovém hodnocení žáka bereme v úvahu a hodnotíme i pokrok, jaký žák za určité období udělal a jaká byla jeho snaha k odstranění nedostatků;
•	všechna hodnocení vyjadřujeme jako objektivní informaci povzbudivého charakteru.

Každý žák je vybaven více či méně odlišnými individuálními předpoklady pro učení jako jsou nadání, úsudek a píle. Za pomoci činnostních přístupů, diferenciace a v neposlední řadě pozitivního hodnocení se snažíme v 1. období vzdělávání dosáhnout toho, aby všichni žáci zvládali základní učivo výborně. Při klasifikačním způsobu hodnocení je pak mezi žáky určitý rozdíl hlavně ve známce výborně. Někteří žáci při činnostech a samostatném plnění úkolů prokazují mnoho schopností např. aplikovat, objevovat, provádět analýzu aj., některým naopak trvá déle, než dojdou k zvládnutí učiva na výbornou a nemají zatím možnost se příliš v dalších schopnostech projevit. Obě skupiny žáků je třeba hodnotit známkou výborně. V takových případech je nejlepším osvědčeným způsobem kombinovat známku výborně s pozitivním slovním hodnocením, které krátce a jasně vyjádří projevené schopnosti nadaného žáka. Známky výborně se tím od sebe odliší.

Zásady hodnocení průběhu a výsledků vzdělávání a chování ve škole a na akcích pořádaných školou, zásady a pravidla pro sebehodnocení žáků,
  
1. Pedagogičtí pracovníci zajišťují, aby žáci, zákonní zástupci dětí a nezletilých žáků, popřípadě osoby, které vůči zletilým žákům a studentům plní vyživovací povinnost byly včas informovány o průběhu a výsledcích vzdělávání dítěte, žáka.

2. Každé pololetí se vydává žákovi vysvědčení; za první pololetí lze místo vysvědčení vydat žákovi výpis z vysvědčení.

3. Hodnocení výsledků vzdělávání žáka na vysvědčení je vyjádřeno klasifikačním stupněm (dále jen "klasifikace"), slovně nebo kombinací obou způsobů. O způsobu hodnocení rozhoduje ředitelka školy.

4. Škola převede slovní hodnocení do klasifikace nebo klasifikaci do slovního hodnocení v případě přestupu žáka na školu, která hodnotí odlišným způsobem, a to na žádost této školy nebo zákonného zástupce žáka. Škola, která hodnotí slovně, převede pro účely přijímacího řízení ke střednímu vzdělávání slovní hodnocení do klasifikace.

5. U žáka se speciálními vzdělávacími potřebami rozhodne ředitelka školy o použití slovního hodnocení na základě žádosti zákonného zástupce žáka. 

6. Žák, který plní povinnou školní docházku, opakuje ročník, pokud na konci druhého pololetí neprospěl nebo nemohl být hodnocen. To neplatí o žákovi, který na daném stupni základní školy již jednou ročník opakoval.

7. Ředitelka školy může žákovi, který splnil povinnou školní docházku a na konci druhého pololetí neprospěl nebo nemohl být hodnocen, povolit na žádost jeho zákonného zástupce opakování ročníku po posouzení jeho dosavadních studijních výsledků a důvodů uvedených v žádosti.

8. Výchovnými opatřeními jsou pochvaly nebo jiná ocenění a kázeňská opatření. Může je udělit  ředitelka školy nebo třídní učitelka.

9. Zvláště hrubé opakované slovní a úmyslné fyzické útoky žáka vůči zaměstnancům školy nebo školského zařízení nebo vůči ostatním žákům se považují zvláště závažné zaviněné porušení povinností stanovených tímto řádem. Dopustí-li se žák jednání podle odstavce 3. Oznámí ředitelka školy tuto skutečnost orgánu sociálně – právní ochrany dětí, jde-li o nezletilého, a státnímu zastupitelství do následujícího pracovního dne poté, co se o tom dozvěděl.

10. Ředitelka školy může na základě vlastního rozhodnutí nebo na základě podnětu jiné právnické či fyzické osoby žákovi po projednání v pedagogické radě udělit pochvalu nebo jiné ocenění za mimořádný projev lidskosti, občanské nebo školní iniciativy, záslužný nebo statečný čin nebo za dlouhodobou úspěšnou práci.

11. Třídní učitelka může na základě vlastního rozhodnutí nebo na základě podnětu ostatních vyučujících žákovi po projednání s ředitelkou školy udělit pochvalu nebo jiné ocenění za výrazný projev školní iniciativy nebo za déletrvající úspěšnou práci.

12. Při porušení povinností stanovených školním řádem lze podle závažnosti tohoto porušení žákovi uložit:

a) napomenutí třídního učitele,
b) důtku třídního učitele,
c) důtku ředitele školy.

13. Pravidla pro udělování pochval a jiných ocenění a ukládání napomenutí a důtek jsou součástí školního řádu.

14. Třídní učitelka neprodleně oznámí ředitelce školy uložení důtky třídní učitelky. Důtku ředitelky školy lze žákovi uložit pouze po projednání v pedagogické radě.

15. Ředitelka školy nebo třídní učitelka neprodleně oznámí udělení pochvaly a jiného ocenění nebo uložení napomenutí nebo důtky a jeho důvody prokazatelným způsobem žákovi a jeho zákonnému zástupci.

16. Udělení pochvaly a jiného ocenění a uložení napomenutí nebo důtky se zaznamená do dokumentace školy. Udělení pochvaly a jiného ocenění se zaznamená na vysvědčení za pololetí, v němž bylo uděleno.

17. Nelze-li žáka hodnotit na konci druhého pololetí, určí ředitelka školy pro jeho hodnocení náhradní termín, a to tak, aby hodnocení za druhé pololetí bylo provedeno nejpozději do konce září následujícího školního roku. V období měsíce září do doby hodnocení navštěvuje žák nejbližší vyšší ročník.

18. Do vyššího ročníku postoupí žák, který na konci druhého pololetí prospěl ze všech povinných předmětů stanovených školním vzdělávacím programem s výjimkou předmětů výchovného zaměření stanovených rámcovým vzdělávacím programem a předmětů, z nichž byl uvolněn, pokud mu nebylo povoleno opakování ročníku podle § 52 odstavce 6 věty třetí školského zákona. Do vyššího ročníku postoupí i žák prvního stupně základní školy, který již v rámci prvního stupně opakoval ročník a to bez ohledu na prospěch tohoto žáka.

19. Má-li zákonný zástupce žáka pochybnosti o správnosti hodnocení na konci prvního nebo druhého pololetí, může do 3 pracovních dnů ode dne, kdy se o hodnocení prokazatelně dozvěděl, nejpozději však do 3 pracovních dnů od vydání vysvědčení, požádat ředitelku školy o přezkoumání výsledků hodnocení žáka; je-li vyučujícím žáka v daném předmětu ředitelka školy, krajský úřad. Pokud není dále stanoveno jinak, ředitelka školy nebo krajský úřad nařídí komisionální přezkoušení žáka, které se koná nejpozději do 14 dnů od doručení žádosti nebo v termínu dohodnutém se zákonným zástupcem žáka. Česká školní inspekce poskytne součinnost na žádost ředitelky školy nebo krajského úřadu.

V případě, že se žádost o přezkoumání výsledků hodnocení žáka týká hodnocení chování nebo předmětů výchovného zaměření, posoudí ředitelka školy, je-li vyučujícím žáka v daném předmětu ředitelka školy, krajský úřad, dodržení pravidel pro hodnocení výsledků vzdělávání žáka stanovených podle § 30 odst. 2. V případě zjištění porušení těchto pravidel ředitelka školy nebo krajský úřad výsledek hodnocení změní; nebyla-li pravidla pro hodnocení výsledků vzdělávání žáků porušena, výsledek hodnocení potvrdí, a to nejpozději do 14 dnů ode dne doručení žádosti. Česká školní inspekce poskytne součinnost na žádost ředitelky školy nebo krajského úřadu. Ředitelka školy může povolit žákovi na žádost jeho zákonného zástupce a na základě doporučujícího vyjádření odborného lékaře opakování ročníku z vážných zdravotních důvodů, a to bez ohledu na to, zda žák na daném stupni již opakoval ročník.

Pravidla pro sebehodnocení žáků 
1. Sebehodnocení je důležitou součástí hodnocení žáků, posiluje sebeúctu a sebevědomí žáků.
2. Je zařazováno do procesu vzdělávání průběžně všemi vyučujícími, způsobem přiměřeným věku žáků.
3. Chyba je přirozená součást procesu učení. Pedagogičtí pracovníci se o chybě se žáky baví, žáci mohou některé práce sami opravovat, hodnocení žákova výkonu nelze provést jen klasifikací, musí být doprovázeno rozborem chyb žáka. Chyba je důležitý prostředek učení.
5. Při sebehodnocení se žák snaží vyjádřit: 
    - co se mu daří
    - co mu ještě nejde, jaké má rezervy
    - jak bude pokračovat dál
6. Pedagogové vedou žáka, aby komentoval svoje výkony a výsledky.
7. Sebehodnocení žáků nemá nahradit klasické hodnocení (hodnocení žáka pedagogem), 
ale má pouze doplňovat a rozšiřovat evaluační procesy a více aktivizovat žáka. 
8. Na konci pololetí žák písemnou nebo ústní formou provede sebehodnocení v oblasti:
- zodpovědnost
- motivace k učení
- sebedůvěra            
- vztahy v třídním kolektivu.

9. Známky nejsou jediným zdrojem motivace.

Stupně hodnocení prospěchu a chování v případě použití klasifikace, zásady pro používání slovního hodnocení.

Stupně hodnocení chování v případě použití klasifikace a jejich charakteristika, včetně předem stanovených kritérií

1. Chování žáka ve škole a na akcích pořádaných školou se v případě použití klasifikace hodnotí na vysvědčení stupni:

a) 1 - velmi dobré,
b) 2 - uspokojivé,
c) 3 - neuspokojivé.

Příklad, který je možno upravit podle podmínek a potřeb školy:

       Stupeň 1 (velmi dobré): žák uvědoměle dodržuje pravidla chování a ustanovení vnitřního     řádu školy. Méně závažných přestupků se dopouští ojediněle. Žák je však přístupný výchovnému působení a snaží se své chyby napravit.     

       Stupeň 2  (uspokojivé): chování žáka je v rozporu s pravidly chování a s ustanoveními vnitřního řádu školy. Žák se dopustí závažného přestupku proti pravidlům slušného chování nebo vnitřnímu řádu školy; nebo se opakovaně dopustí méně závažných přestupků. Zpravidla se přes důtku třídní učitelky dopouští dalších přestupků, narušuje výchovně vzdělávací činnost školy, ohrožuje bezpečnost a zdraví svoje nebo jiných osob.

       Stupeň 3  (neuspokojivé): chování žáka ve škole je v přímém rozporu s pravidly slušného chování. Dopustí se takových závažných přestupků proti vnitřnímu řádu školy nebo provinění, že je jimi vážně ohrožena výchova nebo bezpečnost a zdraví jiných osob. Záměrně narušuje hrubým způsobem výchovně vzdělávací činnost školy. Zpravidla se přes důtku ředitele školy dopouští dalších přestupků.

Kritéria pro udělování výchovných opatření

Pochvala třídní učitelky: 
uděluje průběžně třídní učitel za výborné výsledky v práci žáka
- např.:
•	za účast ve školním kole sportovních a jiných  soutěží 
•	za aktivní přístup k plnění školních povinností 
•	za vylepšování třídního a školního prostředí 
•	za jednorázovou pomoc při organizaci školních akcí (soutěže, výlety, exkurze) 

Pochvala ředitelky školy: 
uděluje průběžně ředitelka školy za výtečné výsledky v práci žáka např.: 
•	za výtečné výsledky v okresních kolech sportovních a jiných soutěžích a olympiád 
•	za samostatnou celoroční práci ve prospěch dobrého jména školy
•	za zvlášť významné činy ve prospěch obce (ekologické aktivity apod.)

Napomenutí třídní učitelky: 
uděluje třídní učitel za drobné přestupky a napomenutí např.:
•	za opakované zapomínání domácích úkolů a pomůcek na vyučování 
•	za neslušné chování vůči spolužákům a zaměstnancům školy 
•	za nevhodné či nepřiměřeně hlučné chování v areálu školy 
•	za neplnění povinností služby (tabule, pořádek ve třídě) 
•	za neoprávněný pobyt ve škole mimo vyučování 
•	za pozdní neodůvodněný příchod na vyučování 
•	za nedodání omluvenky do 2 pracovních dnů
•	za nedopsání domácích úkolů a zápisů z vyučování v průběhu nemoci ( při jednodenní absenci doplnit úkoly do druhého dne, při delší absenci do dvou dnů)

Důtka třídní učitelky: 
uděluje průběžně třídní učitel za opakované přestupky a napomenutí např.:
•	za pokračující soustavné zapomínání domácích úkolů a pomůcek na vyučování i po předchozím opakovaném upozorněním ze strany vyučujícího či třídního učitele 
•	za opakované neodůvodněné pozdní příchody na vyučování 
•	za nepřístojné a nevhodné chování, které by mohlo v konečném důsledku ohrozit zdraví žáka a spolužáků, či poškodit vybavení a majetek školy 
•	za záměrné nevhodné chování vůči spolužákům, zaměstnancům školy i ostatním dospělým osobám ve škole, které odporuje zásadám slušného chování
•	za opakované používání mobilního telefonu při vyučování 
•	za hrubé a opakované porušení příkazu učitele
Důtka ředitelky školy: 
uděluje ředitelka školy např.: 
•	za nepřístojné a nevhodné chování, které vedlo v konečném důsledku k ohrožení zdraví žáka 
•	za vědomé a záměrné ničení školního majetku 
•	za vulgární urážky spolužáků či jiných osob, nereagování na napomenutí 
•	za záměrné lhaní při projednávání přestupků 
•	za neuposlechnutí pokynů učitele při školních akcích, při nichž je třeba dbát na zvýšenou opatrnost a ochranu zdraví (TV, plavecký výcvik, výlet, exkurze, 
•	kulturní akce mimo budovu školy, přesun po komunikacích atp.) 
•	bude-li žák přistižen při kouření nebo užívání návykových látek ve škole nebo při školních akcích 
Tato pravidla mohou být změněna pouze usnesením řádné pedagogické rady na návrh jednotlivých pedagogických pracovníků školy.

2. Výsledky vzdělávání žáka v jednotlivých povinných a nepovinných předmětech stanovených školním vzdělávacím programem a chování žáka ve škole a na akcích pořádaných školou jsou v případě použití slovního hodnocení popsány tak, aby byla zřejmá úroveň vzdělání žáka, které dosáhl zejména ve vztahu k očekávaným výstupům formulovaným v učebních osnovách jednotlivých předmětů školního vzdělávacího programu, k jeho vzdělávacím a osobnostním předpokladům a k věku žáka. Slovní hodnocení zahrnuje posouzení výsledků vzdělávání žáka v jejich vývoji, ohodnocení píle žáka a jeho přístupu ke vzdělávání i v souvislostech, které ovlivňují jeho výkon, a naznačení dalšího rozvoje žáka. Obsahuje také zdůvodnění hodnocení a doporučení, jak předcházet případným neúspěchům žáka a jak je překonávat.

3. Výsledky vzdělávání žáka v jednotlivých povinných a nepovinných předmětech stanovených školním vzdělávacím programem se v případě použití klasifikace hodnotí na vysvědčení stupni prospěchu:
a) 1 - výborný,
b) 2 - chvalitebný,
c) 3 - dobrý,
d) 4 - dostatečný,
e) 5 - nedostatečný.

4. Při hodnocení touto stupnicí jsou výsledky vzdělávání žáka a chování žáka ve škole a na akcích pořádaných školou hodnoceny tak, aby byla zřejmá úroveň vzdělání žáka, které dosáhl zejména vzhledem k očekávaným výstupům formulovaným v učebních osnovách jednotlivých předmětů školního vzdělávacího programu, k jeho vzdělávacím a osobnostním předpokladům a k věku žáka. Klasifikace zahrnuje ohodnocení píle žáka a jeho přístupu ke vzdělávání i v souvislostech, které ovlivňují jeho výkon.

5. Při hodnocení žáka podle odstavců 1 a 3 se na prvním stupni použije pro zápis stupně hodnocení číslice. Je možné použít známku s minusem a v 1. ročníku hodnotící tiskátka a hvězdičku. Ostatní rozlišení se v žákovské knížce nepoužívají. Vyučující 1. ročníku, kteří místo žákovské knížky používají známkovací deníček, aplikují zásady platné pro žákovské knížky přiměřeným způsobem do známkovacího deníčku.

6. Celkové hodnocení žáka se na vysvědčení vyjadřuje stupni:

a) prospěl (a) s vyznamenáním,
b) prospěl (a),
c) neprospěl (a)
d) nehodnocen (a).

7. Žák je hodnocen stupněm

a) prospěl(a) s vyznamenáním, není-li v žádném z povinných předmětů stanovených školním vzdělávacím programem hodnocen na vysvědčení stupněm prospěchu horším než 2 - chvalitebný, průměr stupňů prospěchu ze všech povinných předmětů stanovených školním vzdělávacím programem není vyšší než 1,5 a jeho chování je hodnoceno stupněm velmi dobré,
b) prospěl(a), není-li v žádném z povinných předmětů stanovených školním vzdělávacím programem hodnocen na vysvědčení stupněm prospěchu 5 - nedostatečný nebo odpovídajícím slovním hodnocením,
c) neprospěl (a), je-li v některém z povinných předmětů stanovených školním vzdělávacím programem hodnocen na vysvědčení stupněm prospěchu 5 - nedostatečný nebo odpovídajícím slovním hodnocením nebo není-li z něho hodnocen na konci druhého pololetí,
d) nehodnocen (a), není-li možné žáka hodnotit z některého z povinných předmětů stanovených školním vzdělávacím programem na konci prvního pololetí.

8.. Při hodnocení žáků, kteří nejsou státními občany České republiky a plní v České republice povinnou školní docházku, se dosažená úroveň znalosti českého jazyka považuje za závažnou souvislost, která ovlivňuje výkon žáka. Při hodnocení těchto žáků ze vzdělávacího obsahu vzdělávacího oboru Český jazyk a literatura určeného Rámcovým vzdělávacím programem pro základní vzdělávání se na konci tří po sobě jdoucích pololetí po zahájení docházky do školy v České republice vždy považuje dosažená úroveň znalosti českého jazyka za závažnou souvislost, která ovlivňuje výkon žáka.

Stupně hodnocení prospěchu v případě použití klasifikace a jejich charakteristika, včetně předem stanovených kritérií

Pro potřeby klasifikace se předměty dělí do tří skupin: 
- předměty s převahou teoretického zaměření, 
- předměty s převahou praktických činností a 
- předměty s převahou výchovného a uměleckého odborného zaměření. 
Kritéria pro jednotlivé klasifikační stupně jsou formulována především pro celkovou klasifikaci. Učitelka však nepřeceňuje žádné z uvedených kritérií, posuzuje žákovy výkony komplexně, v souladu se specifikou předmětu. 

Klasifikace ve vyučovacích předmětech s převahou teoretického zaměření

Převahu teoretického zaměření mají jazykové, společenskovědní, přírodovědné předměty a matematika.
Při klasifikaci výsledků ve vyučovacích předmětech s převahou teoretického zaměření se v souladu s požadavky učebních osnov hodnotí: 
- ucelenost, přesnost a trvalost osvojení požadovaných poznatků, faktů, pojmů, definic, zákonitostí a vztahů, kvalita a rozsah získaných dovedností vykonávat požadované intelektuální a motorické činnosti,
- schopnost uplatňovat osvojené poznatky a dovednosti při řešení teoretických a praktických úkolů, při výkladu a hodnocení   společenských a přírodních jevů a zákonitostí,
- kvalita myšlení, především jeho logika, samostatnost a tvořivost,
- aktivita v přístupu k činnostem, zájem o ně a vztah k nim,
- přesnost, výstižnost a odborná i jazyková správnost ústního a písemného projevu,
- kvalita výsledků činností,
- osvojení účinných metod samostatného studia.
	
Výchovně vzdělávací výsledky se klasifikují podle těchto kritérií:

Stupeň 1 (výborný)
Žák ovládá požadované poznatky, fakta, pojmy, definice a zákonitosti uceleně, přesně a úplně a chápe vztahy mezi nimi. Pohotově vykonává požadované intelektuální a motorické činnosti. Samostatně a tvořivě uplatňuje osvojené poznatky a dovednosti při řešení teoretických a praktických úkolů, při výkladu a hodnocení jevů a zákonitostí. Myslí logicky správně, zřetelně se u něho projevuje samostatnost a tvořivost. Jeho ústní a písemný projev je správný, přesný a výstižný. Grafický projev je přesný a estetický. Výsledky jeho činnosti jsou kvalitní, pouze s menšími nedostatky. Je schopen samostatně studovat vhodné texty.

Stupeň 2 (chvalitebný)
Žák ovládá požadované poznatky, fakta, pojmy, definice a zákonitosti v podstatě uceleně, přesně a úplně. Pohotově vykonává požadované intelektuální a motorické činnosti. Samostatně a produktivně nebo podle menších podnětů učitele uplatňuje osvojené poznatky a dovednosti při řešení teoretických a praktických úkolů, při výkladu a hodnocení jevů a zákonitostí. Myslí správně, v jeho myšlení se projevuje logika a tvořivost. Ústní a písemný projev mívá menší nedostatky ve správnosti, přesnosti a výstižnosti. Kvalita výsledků činnosti je zpravidla bez podstatných nedostatků. Grafický projev je estetický, bez větších nepřesností. Je schopen samostatně nebo s menší pomocí studovat vhodné texty.

Stupeň 3 (dobrý)
Žák má v ucelenosti, přesnosti a úplnosti osvojení si požadovaných poznatků, faktů, pojmů, definic a zákonitostí nepodstatné mezery. Při vykonávání požadovaných intelektuálních a motorických činností projevuje nedostatky. Podstatnější nepřesnosti a chyby dovede za pomoci učitele korigovat. V uplatňování osvojených poznatků a dovedností při řešení teoretických a praktických úkolů se dopouští chyb. Uplatňuje poznatky a provádí hodnocení jevů a zákonitostí podle podnětů učitele. Jeho myšlení je vcelku správné, ale málo tvořivé, v jeho logice se vyskytují chyby. V ústním a písemném projevu má nedostatky ve správnosti, přesnosti a výstižnosti. V kvalitě výsledků jeho činnosti se projevují častější nedostatky, grafický projev je méně estetický a má menší nedostatky. Je schopen samostatně studovat podle návodu učitele.

Stupeň 4 (dostatečný)
Žák má v ucelenosti, přesnosti a úplnosti osvojení si požadovaných poznatků závažné mezery. Při provádění požadovaných intelektuálních a motorických činností je málo pohotový a má větší nedostatky. V uplatňování osvojených poznatků a dovedností při řešení teoretických a praktických úkolů se vyskytují závažné chyby. Při využívání poznatků pro výklad a hodnocení jevů je nesamostatný. V logice myšlení se vyskytují závažné chyby, myšlení není tvořivé. Jeho ústní a písemný projev má vážné nedostatky ve správnosti, přesnosti a výstižnosti. V kvalitě výsledků jeho činnosti a v grafickém projevu se projevují nedostatky, grafický projev je málo estetický. Závažné nedostatky a chyby dovede žák s pomocí učitele opravit. Při samostatném studiu má velké těžkosti.

Stupeň 5 (nedostatečný)
Žák si požadované poznatky neosvojil uceleně, přesně a úplně, má v nich závažné a značné mezery. Jeho dovednost vykonávat požadované intelektuální a motorické činnosti má velmi podstatné nedostatky. V uplatňování osvojených vědomostí a dovedností při řešení teoretických a praktických úkolů se vyskytují velmi závažné chyby. Při výkladu a hodnocení jevů a zákonitostí nedovede své vědomosti uplatnit ani s podněty učitele. Neprojevuje samostatnost v myšlení, vyskytují se u něho časté logické nedostatky. V ústním a písemném projevu má závažné nedostatky ve správnosti, přesnosti i výstižnosti. Kvalita výsledků jeho činnosti a grafický projev mají vážné nedostatky. Závažné nedostatky a chyby nedovede opravit ani s pomocí učitele. Nedovede samostatně studovat.

Klasifikace ve vyučovacích předmětech s převahou praktického zaměření.
Převahu praktické činnosti mají v základní škole pracovní vyučování, praktika, základy techniky, domácí nauky.
Při klasifikaci v předmětech uvedených v s převahou praktického zaměření v souladu s požadavky učebních osnov se hodnotí:
- vztah k práci, k pracovnímu kolektivu a k praktickým činnostem,
- osvojení praktických dovedností a návyků, zvládnutí účelných způsobů práce,
- využití získaných teoretických vědomostí v praktických činnostech,
- aktivita, samostatnost, tvořivost, iniciativa v praktických činnostech,
- kvalita výsledků činností,
- organizace vlastní práce a pracoviště, udržování pořádku na pracovišti,
- dodržování předpisů o bezpečnosti a ochraně zdraví při práci a péče o životní prostředí,
- hospodárné využívání surovin, materiálů, energie, překonávání překážek v práci,
- obsluha a údržba laboratorních zařízení a pomůcek, nástrojů, nářadí a měřidel.

Výchovně vzdělávací výsledky se klasifikují podle těchto kritérií:

Stupeň 1 ( výborný)
Žák soustavně projevuje kladný vztah k práci, k pracovnímu kolektivu a k praktickým činnostem. Pohotově, samostatně a tvořivě využívá získané teoretické poznatky při praktické činnosti. Praktické činnosti vykonává pohotově, samostatně uplatňuje získané dovednosti a návyky. Bezpečně ovládá postupy a způsoby práce; dopouští se jen menších chyb, výsledky jeho práce jsou bez závažnějších nedostatků. Účelně si organizuje vlastní práci, udržuje pracoviště v pořádku. Uvědoměle dodržuje předpisy o bezpečnosti a ochraně zdraví při práci a aktivně se stará o životní prostředí. Hospodárně využívá suroviny, materiál, energii. Vzorně obsluhuje a udržuje laboratorní zařízení a pomůcky, nástroje, nářadí a měřidla. Aktivně překonává vyskytující se překážky.

Stupeň 2 (chvalitebný)
Žák projevuje kladný vztah k práci, k pracovnímu kolektivu a k praktickým činnostem. Samostatně, ale méně tvořivě a s menší jistotou využívá získané teoretické poznatky při praktické činnosti. Praktické činnosti vykonává samostatně, v postupech a způsobech práce se nevyskytují podstatné chyby. Výsledky jeho práce mají drobné nedostatky. Účelně si organizuje vlastní práci, pracoviště udržuje v pořádku. Uvědoměle udržuje předpisy o bezpečnosti a ochraně zdraví při práci a stará se o životní prostředí. Při hospodárném využívání surovin, materiálů a energie se dopouští malých chyb. Laboratorní zařízení a pomůcky, nástroje, nářadí a měřidla obsluhuje a udržuje s drobnými nedostatky. Překážky v práci překonává s občasnou pomocí učitelky.

Stupeň 3 (dobrý)
Žák projevuje vztah k práci, k pracovnímu kolektivu a k praktickým činnostem s menšími výkyvy. Za pomocí učitele uplatňuje získané teoretické poznatky při praktické činnosti. V praktických činnostech se dopouští chyb a při postupech a způsobech práce potřebuje občasnou pomoc učitelky. Výsledky práce mají nedostatky. Vlastní práci organizuje méně účelně, udržuje pracoviště v pořádku. Dodržuje předpisy o bezpečnosti a ochraně zdraví při práci a v malé míře přispívá k tvorbě a ochraně životního prostředí. Na podněty učitelky je schopen hospodárně využívat suroviny, materiály a energii. K údržbě laboratorních zařízení, přístrojů, nářadí a měřidel musí být částečně podněcován. Překážky v práci překonává jen s častou pomocí učitelky.

Stupeň 4 (dostatečný)
Žák pracuje bez zájmu a vztahu k práci, k pracovnímu kolektivu a praktickým činnostem. Získané teoretické poznatky dovede využít při praktické činnosti jen za soustavné pomoci učitele. V praktických činnostech, dovednostech a návycích se dopouští větších chyb. Při volbě postupů a způsobů práce potřebuje soustavnou pomoc učitelky. Ve výsledcích práce má závažné nedostatky. Práci dovede organizovat za soustavné pomoci učitelky, méně dbá o pořádek na pracovišti. Méně dbá na dodržování předpisů o bezpečnosti a ochraně zdraví při práci a o životní prostředí. Porušuje zásady hospodárnosti využívání surovin, materiálů a energie. V obsluze a údržbě laboratorních zařízení a pomůcek, přístrojů, nářadí a měřidel se dopouští závažných nedostatků. Překážky v práci překonává jen s pomocí učitelky.

Stupeň 5 (nedostatečný)
Žák neprojevuje zájem o práci a vztah k ní, ani k pracovnímu kolektivu a k praktickým činnostem. Nedokáže ani s pomocí učitelky uplatnit získané teoretické poznatky při praktické činnosti. V praktických činnostech, dovednostech a návycích má podstatné nedostatky. Nedokáže postupovat při práci ani s pomocí učitelky. Výsledky jeho práce jsou nedokončené, neúplné, nepřesné, nedosahují předepsané ukazatele. Práci na pracovišti si nedokáže zorganizovat, nedbá na pořádek na pracovišti. Neovládá předpisy o ochraně zdraví při práci a nedbá na ochranu životního prostředí. Nevyužívá hospodárně surovin, materiálů a energie. V obsluze a údržbě laboratorních zařízení a pomůcek, přístrojů a nářadí, nástrojů a měřidel se dopouští závažných nedostatků.

Klasifikace ve vyučovacích předmětech s převahou výchovného zaměření

Převahu výchovného zaměření mají: výtvarná výchova, hudební výchova a zpěv, tělesná a sportovní výchova.
Žák zařazený do zvláštní tělesné výchovy se při částečném uvolnění nebo úlevách doporučených lékařem klasifikuje s přihlédnutím ke zdravotnímu stavu.
Při klasifikaci v předmětech s převahou výchovného zaměření se v souladu s požadavky učebních osnov hodnotí:
- stupeň tvořivosti a samostatnosti projevu,
- osvojení potřebných vědomostí, zkušeností, činností a jejich tvořivá aplikace,
- poznání zákonitostí daných činností a jejich uplatňování ve vlastní činnosti,
- kvalita projevu,
- vztah žáka k činnostem a zájem o ně,
- estetické vnímání, přístup k uměleckému dílu a k estetice ostatní společnosti,
- v tělesné výchově s přihlédnutím ke zdravotnímu stavu žáka všeobecná, tělesná zdatnost, výkonnost a jeho péče o vlastní zdraví.

Výchovně vzdělávací výsledky se klasifikují podle těchto kritérií:

Stupeň 1 (výborný)
Žák je v činnostech velmi aktivní. Pracuje tvořivě, samostatně, plně využívá své osobní předpoklady a velmi úspěšně podle požadavků osnov je rozvíjí v individuálních a kolektivních projevech. Jeho projev je esteticky působivý, originální, procítěný, v hudební a tělesné výchově přesný. Osvojené vědomosti, dovednosti a návyky aplikuje tvořivě. Má výrazně aktivní zájem o umění, estetiku, brannost a tělesnou kulturu a projevuje k nim aktivní vztah. Úspěšně rozvíjí svůj estetický vkus a tělesnou zdatnost.

Stupeň 2 (chvalitebný)
Žák je v činnostech aktivní, tvořivý, převážně samostatný na základě využívání svých osobních předpokladů, které úspěšně rozvíjí v individuálním a kolektivním projevu. Jeho projev je esteticky působivý a má jen menší nedostatky z hlediska požadavků osnov.Žák tvořivě aplikuje osvojené vědomosti, dovednosti a návyky v nových úkolech. Má aktivní zájem o umění, o estetiku a tělesnou zdatnost. Rozvíjí si v požadované míře estetický vkus, brannost a tělesnou zdatnost.

Stupeň 3 (dobrý)
Žák je v činnostech méně aktivní, tvořivý, samostatný a pohotový. Nevyužívá dostatečně své schopnosti v individuální a kolektivním projevu. Jeho projev je málo působivý, dopouští se v něm chyb. Jeho vědomosti a dovednosti mají četnější mezery a při jejich aplikaci potřebuje pomoc učitelky. Nemá dostatečný aktivní zájem o umění, estetiku a tělesnou kulturu. Nerozvíjí v požadované míře svůj estetický vkus a tělesnou zdatnost.

Stupeň 4 (dostatečný)
Žák je v činnostech málo aktivní a tvořivý. Rozvoj jeho schopností a jeho projev jsou málo uspokojivé. Úkoly řeší s častými chybami. Vědomosti a dovednosti aplikuje jen se značnou pomocí učitelky. Projevuje velmi malou snahu a zájem o činnosti, nerozvíjí dostatečně svůj estetický vkus a tělesnou zdatnost.

Stupeň 5 (nedostatečný)
Žák je v činnostech převážně pasivní. Rozvoj jeho schopností je neuspokojivý. Jeho projev je povětšině chybný a nemá estetickou hodnotu. Minimální osvojené vědomosti a dovednosti nedovede aplikovat. Neprojevuje zájem o práci a nevyvíjí úsilí rozvíjet svůj estetický vkus a tělesnou zdatnost.

Zásady pro používání slovního hodnocení včetně předem stanovených kritérií

1. O slovním hodnocení výsledků vzdělávání žáka na vysvědčení rozhoduje ředitelka školy se souhlasem školské rady a po projednání v pedagogické radě.
2. Třídní učitelka po projednání s vyučujícími ostatních předmětů převede slovní hodnocení do klasifikace nebo klasifikaci do slovního hodnocení v případě přestupu žáka na školu, která hodnotí odlišným způsobem, a to na žádost této školy nebo zákonného zástupce žáka. 
3. Je-li žák hodnocen slovně, převede třídní učitelka po projednání s vyučujícími ostatních předmětů slovní hodnocení do klasifikace pro účely přijímacího řízení ke střednímu vzdělávání.
4. U žáka se speciálními vzdělávacími potřebami rozhodne ředitelka školy o použití slovního hodnocení na základě žádosti zákonného zástupce žáka.
5. Výsledky vzdělávání žáka v jednotlivých povinných a nepovinných předmětech stanovených školním vzdělávacím programem a chování žáka ve škole a na akcích pořádaných školou jsou v případě použití slovního hodnocení popsány tak, aby byla zřejmá úroveň vzdělání žáka, které dosáhl zejména ve vztahu k očekávaným výstupům formulovaným v učebních osnovách jednotlivých předmětů školního vzdělávacího programu, k jeho vzdělávacím a osobnostním předpokladům a k věku žáka. Slovní hodnocení zahrnuje posouzení výsledků vzdělávání žáka v jejich vývoji, ohodnocení píle žáka a jeho přístupu ke vzdělávání i v souvislostech, které ovlivňují jeho výkon, a naznačení dalšího rozvoje žáka. Obsahuje také zdůvodnění hodnocení a doporučení, jak předcházet případným neúspěchům žáka a jak je překonávat.

6. Zásady pro vzájemné převedení klasifikace a slovního hodnocení 
Prospěch
		
Ovládnutí učiva 		
1 – výborný	ovládá bezpečně 	
2 – chvalitebný	ovládá	
3 – dobrý	v podstatě ovládá	
4 – dostatečný	ovládá se značnými mezerami	
5 - nedostatečný	neovládá	
		
Myšlení		
1 – výborný	pohotový, bystrý, dobře chápe souvislosti, samostatný	
2 – chvalitebný	uvažuje celkem samostatně	
3 – dobrý	menší samostatnost v myšlení	
4 – dostatečný	nesamostatné myšlení, pouze s nápovědou	
5 - nedostatečný	odpovídá nesprávně i na návodné otázky	
		
Vyjadřování		
1 – výborný	výstižné a poměrně přesné 	
2 – chvalitebný	celkem výstižné	
3 – dobrý	myšlenky vyjadřuje ne dost přesně	
4 – dostatečný	myšlenky vyjadřuje se značnými obtížemi	
5 - nedostatečný	nedokáže se samostatně vyjádřit, i na návodné otázky odpovídá nesprávně	
		
Celková aplikace vědomostí		
1 – výborný	užívá vědomostí a spolehlivě a uvědoměle dovedností, pracuje samostatně, přesně a s jistotou 	
2 – chvalitebný	dovede používat vědomosti a dovednosti při řešení úkolů, dopouští se jen menších chyb	
3 – dobrý	řeší úkoly s pomocí učitele a s touto pomocí snadno překonává potíže a odstraňuje chyby	
4 – dostatečný	dělá podstatné chyby, nesnadno je překonává	
5 - nedostatečný	praktické úkoly nedokáže splnit ani s pomocí	
		
Aktivita, zájem o učení		
1 – výborný	aktivní, učí se svědomitě a se zájmem	
2 – chvalitebný	učí se svědomitě	
3 – dobrý	k učení a práci nepotřebuje větších podnětů	
4 – dostatečný	malý zájem o učení, potřebuje stálé podněty	
5 - nedostatečný	pomoc a pobízení k učení jsou zatím neúčinné	
		
Chování
		
1 – velmi dobré	Uvědoměle dodržuje pravidla chování a ustanovení vnitřního řádu školy. Méně závažných přestupků se dopouští ojediněle. Žák je však přístupný výchovnému působení a snaží se své chyby napravit.	
2 - uspokojivé	Chování žáka je v rozporu s pravidly chování a s ustanoveními vnitřního řádu školy. Žák se dopustí závažného přestupku proti pravidlům slušného chování nebo vnitřnímu řádu školy; nebo se opakovaně dopustí méně závažných přestupků. Zpravidla se přes důtku třídního učitele školy dopouští dalších přestupků, narušuje výchovně vzdělávací činnost školy. Ohrožuje bezpečnost a zdraví svoje nebo jiných osob.	
3 - neuspokojivé	Chování žáka ve škole je v příkrém rozporu s pravidly slušného chování. Dopustí se takových závažných přestupků proti školnímu řádu nebo provinění, že je jimi vážně ohrožena výchova nebo bezpečnost a zdraví jiných osob. Záměrně narušuje hrubým způsobem výchovně vzdělávací činnost školy. Zpravidla se přes důtku ředitele školy dopouští dalších přestupků.	

Známky:					
Procentové hodnocení prospěchu				
1	výborně	90-100 %				
2	chvalitebně	76-89 %				
3	dobře	56-75 %				
4	dostatečně	36-55 %				
5	nedostatečně	0-35 %				
						
nové učivo:		starší učivo:		
1	0-1 chyb		1	0 chyb		
2	2-3 chyby		2	1-2 chyby		
3	4-6 chyb		3	3-4 chyby		
4	7-9 chyb		4	5-6 chyb		
5	10 a více chyb		5	7 chyb a více		

						
klasifikační stupně	ovládnutí učiva předepsaného osnovami	úroveň myšlení	vyjadřování myšlenek	aplikace vědomostí, řešení úkolů (zvláště praktických) chyby, jichž se žák dopouští	píle a zájem o učení	
1	bezpečně ovládá	pohotový, bystrý, dobře chápe souvislosti	vyjadřování výstižně a poměrně přesně	spolehlivě a uvědoměle užívá vědomostí a dovedností , pracuje samostatně, iniciativně, přesně a s jistotou	aktivní, učí se svědomitě a se zájmem	
2	ovládá	uvažuje samostatně	celkem výstižně	dovede používat vědomostí a dovedností při řešení úkolů: malé, nepříliš časté chyby 	učí se svědomitě	
3	v podstatě ovládá	menší samostatnost v myšlení	nedovede se dosti přesně vyjádřit	řeší za pomoci učitele, s tou pomocí snadno překonává potíže a odstraňuje chyby, jichž se dopouští	v učení a práci nepotřebuje větších podnětů	
4	ovládá jen částečně, značné mezery ve vědomostech a dovednostech	myšlení nesamostatné	myšlenky vyjadřuje se značnými potížemi	dělá podstatné chyby, nesnadno je překonává	malý zájem o učení, potřebuje stále pomoc a pobídky	
5	neovládá	i na návodné otázky učitele odpovídá nesprávně	i na návodné otázky učitele odpovídá nesprávně	praktické úkoly nedokáže splnit ani za pomoci učitele	veškerá pomoc a pobízení jsou zatím neúčinné	

Způsob hodnocení žáků se speciálními vzdělávacími potřebami

1. Způsob hodnocení a klasifikace žáka vychází ze znalosti příznaků postižení a uplatňuje se ve všech vyučovacích předmětech, ve kterých se projevuje postižení žáka.
2. Při způsobu hodnocení a klasifikaci žáků pedagogičtí pracovníci zvýrazňují motivační složku hodnocení, hodnotí jevy, které žák zvládl. Při hodnocení se doporučuje užívat různých forem hodnocení, např. bodové ohodnocení, hodnocení s uvedením počtu chyb apod.
3. Při klasifikaci žáků se doporučuje upřednostnit širší slovní hodnocení. Způsob hodnocení projedná třídní učitelka s ostatními vyučujícími.
4. Třídní učitelka sdělí vhodným způsobem ostatním žákům ve třídě podstatu individuálního přístupu a způsobu hodnocení a klasifikace žáka.
5. Vyučující respektuje doporučené způsoby práce a hodnocení žáka, popsané ve zprávě o psychologickém vyšetření. Volí takové způsoby prověřování znalostí žáka, ve kterých se co nejméně projevuje zdravotní postižení (např. doplňování jevů místo diktátů, ústní zkoušení místo písemných prací či naopak, zkrácený rozsah písemných prací,…).
6. Podle druhu postižení využívá podpůrná opatření  z výčtu uvedeného v § 16 školského zákona .

Způsob získávání podkladů pro hodnocení

1. Při celkové klasifikaci přihlíží učitelka k věkovým zvláštnostem žáka   i k tomu, že žák mohl v průběhu klasifikačního období zakolísat v   učebních výkonech pro určitou indispozici.      

2. Hodnocení průběhu a výsledků vzdělávání a chování žáků pedagogickými pracovníky je jednoznačné, srozumitelné, srovnatelné s předem stanovenými kritérii, věcné, všestranné, pedagogicky zdůvodněné, odborně správné a doložitelné.

3. Podklady pro hodnocení a klasifikaci získávají vyučující   zejména: soustavným diagnostickým pozorováním žáků, sledováním jeho   výkonů a připravenosti na vyučování, různými druhy zkoušek (písemné,   ústní, grafické, praktické, pohybové,...) kontrolními písemnými   pracemi, analýzou výsledků různých činností žáků, konzultacemi s   ostatními vyučujícími a podle potřeby i psychologickými a   zdravotnickými pracovníky. 

4. Žák 2. až 5. ročníku základní školy musí mít z každého předmětu, alespoň tři známky za každé pololetí, z toho nejméně jednu za ústní zkoušení. Známky získávají vyučující průběžně během celého klasifikačního období.  
Není přípustné ústně přezkušovat žáky koncem klasifikačního období z látky celého tohoto období.
Zkoušení je prováděno zásadně před kolektivem třídy, nepřípustné je individuální přezkušování po vyučování v kabinetu. Výjimka je možná jen při diagnostikované vývojové poruše, kdy je tento způsob doporučen ve zprávě psychologa.      

5. Učitelka oznamuje žákovi výsledek každé klasifikace, klasifikaci zdůvodňuje a poukazuje na klady a nedostatky hodnocených projevů, výkonů, výtvorů. Po ústním vyzkoušení oznámí učitelka žákovi výsledek hodnocení okamžitě. Výsledky hodnocení písemných zkoušek a prací a praktických činností oznámí žákovi nejpozději do 14 dnů. Učitelka sděluje všechny známky, které bere v úvahu při celkové klasifikaci, zástupcům žáka a to zejména prostřednictvím zápisů do žákovské knížky   - současně se sdělováním známek žákům.      

6. Kontrolní písemné práce a další druhy zkoušek rozvrhne učitelka rovnoměrně na celý školní rok, aby se nadměrně nenahromadily 
v určitých obdobích.   

7. O termínu písemné zkoušky, která má trvat více než 25 minut, informuje vyučující žáky dostatečně dlouhou dobu předem. Ostatní   vyučující o tom informuje formou zápisu do třídní knihy. V jednom dni mohou žáci konat jen jednu zkoušku uvedeného charakteru.

8. Učitelka je povinna vést soustavnou evidenci o každé klasifikace  žáka průkazným způsobem tak, aby mohla vždy doložit správnost celkové  klasifikace žáka i způsob získání známek (ústní zkoušení,   písemné,...). V případě dlouhodobé nepřítomnosti nebo rozvázání   pracovního poměru v průběhu klasifikačního období předá tento   klasifikační přehled zastupujícímu učiteli nebo vedení školy.   

9. Vyučující zajistí zapsání známek také do třídního katalogu a dbá o jejich úplnost. Do katalogu jsou zapisovány známky z jednotlivých předmětů, udělená výchovná opatření a další údaje o chování žáka,   jeho pracovní aktivitě a činnosti ve škole.

10. Klasifikační stupeň určí učitelka, která vyučuje příslušnému předmětu. Při dlouhodobějším pobytu žáka mimo školu (lázeňské léčení, léčebné pobyty, dočasné umístění v ústavech, apod.) vyučující  respektuje známky žáka, které škole sdělí škola při instituci,  kde byl žák umístěn; žák se znovu nepřezkušuje.      

11. Při určování stupně prospěchu v jednotlivých předmětech na konci klasifikačního období se hodnotí kvalita práce a učební   výsledky, jichž žák dosáhl za celé klasifikační období. Stupeň prospěchu se neurčuje na základě průměru z klasifikace za příslušné   období. Výsledná známka za klasifikační období musí odpovídat známkám, které žák získal a které byly sděleny rodičům.      

12. Případy zaostávání žáků v učení a nedostatky v jejich chování se projednají v pedagogické radě, a to zpravidla k 15. listopadu a   15. dubnu. 
                                                
13. Na konci klasifikačního období, v termínu, který určí ředitelka školy, nejpozději však 48 hodin před jednáním pedagogické rady o   klasifikaci, zapíší učitelé příslušných předmětů číslicí výsledky   celkové klasifikace do třídního výkazu a připraví návrhy na umožnění   opravných zkoušek, na klasifikaci v náhradním termínu apod.      

14. Zákonné zástupce žáka informuje o prospěchu a chování žáka: třídní učitelka a učitelé jednotlivých předmětů v polovině prvního   a druhého pololetí; třídní učitelka nebo učitelka, jestliže o to zákonní zástupci žáka požádají.      

15. Informace jsou rodičům předávány převážně při osobním jednání na třídních schůzkách nebo konzultačních hodinách, na které jsou rodiče písemně zváni. Rodičům, kteří se nemohli dostavit na školou určený termín, poskytnou vyučující možnost individuální konzultace. Údaje o klasifikaci a hodnocení chování žáka jsou sdělovány pouze zástupcům žáka, nikoli veřejně.      

16. V případě mimořádného zhoršení prospěchu žáka informuje rodiče vyučující předmětu bezprostředně a prokazatelným způsobem.      

17. Pokud je klasifikace žáka stanovena na základě písemných nebo   grafických prací, vyučující tyto práce uschovávají po dobu, během   které se klasifikace žáka určuje nebo ve které se k ní mohou zákonní   zástupci žáka odvolat - tzn. celý školní rok včetně hlavních   prázdnin, v případě žáků s odloženou klasifikací nebo opravnými   zkouškami až do 30. 10. dalšího školního roku. Opravené písemné práce musí být předloženy všem žákům a na požádání ve škole také rodičům.      

18. Vyučující dodržují zásady pedagogického taktu, zejména   - neklasifikují žáky ihned po jejich návratu do školy po nepřítomnosti delší než jeden týden, - žáci nemusí dopisovat do sešitů látku za dobu nepřítomnosti, pokud to není jediný zdroj   informací, - účelem zkoušení není nacházet mezery ve vědomostech   žáka, ale hodnotit to, co umí, - učitel klasifikuje jen probrané   učivo, zadávání nové látky k samostatnému nastudování celé třídě není   přípustné, - před prověřováním znalostí musí mít žáci dostatek času   k naučení, procvičení a zažití učiva - prověřování znalostí provádět   až po dostatečném procvičení učiva.         

19. Třídní učitelé jsou povinni seznamovat ostatní vyučující s doporučením psychologických vyšetření,  které mají vztah ke způsobu hodnocení a klasifikace žáka a způsobu  získávání podkladů. Údaje o nových vyšetřeních jsou součástí zpráv učitelů na pedagogické radě.         

Koncepce domácí přípravy
Domácí příprava je každodenní a nedílnou součástí přípravy žáka do školy, je doplňkem výuky, která proběhla ve vyučovací hodině nebo přípravou na vyučovací hodinu následující.

Cíl domácí přípravy
•	procvičit učivo
•	poskytnout individuální čas na promyšlení nově získané informace
•	rozvíjet u žáků smysl pro povinnost
•	rozvíjet schopnost samostatně se učit
•	motivovat pro nové učivo
•	rozvíjet schopnost organizovat si vlastní čas
•	poskytnout zpětnou vazbu zda žák učivo pochopil a zda je dokáže samostatně aplikovat
Forma domácích úkolů
Úkoly mohou být povinné a dobrovolné podle zadání učitelky, frontální (pro všechny žáky), skupinové nebo individuální. Krátkodobé nebo dlouhodobé.
Volíme úkoly zajímavé, přiměřené schopnostem žáků, konkrétní a srozumitelné, podporující tvůrčí schopnosti, umožňující využívat  ICT, sbírku místní nebo školní knihovny, encyklopedie, knihy, slovníky, média, tisk apod.
Integrovaným žákům je stanovena domácí příprava podle individuálního vzdělávacího plánu, který je zpracován školou a rodiče se zavazují k domácí přípravě dané tímto plánem.

Způsob zpracování domácích úkolů

Zadané úkoly mohou mít formu písemnou, elektronickou, praktickou, ústní, …
Forma domácích úkolů a zvolení způsobu zpracování je plně v kompetenci učitele.
Náročnost domácích úkolů
Úkoly jsou přiměřené schopnostem žáků, srozumitelné, konkrétní, žáci se SVP mohou dostávat domácí úkoly s diferencovaným zadáním vzhledem k ostatním žákům.
Zadávání domácích úkolů
Učitelka úkol vysvětlí, případně uvede příklad řešení a následně si ověří, zda žáci zadání úkolu rozumí, dá prostor individuálním dotazům ze strany žáků. 
U dlouhodobých úkolů je nutné etapové hodnocení.
Domácí příprava je zahrnuta do sebehodnocení žáků.

Spolupráce se zákonnými zástupci
Rodina má rozhodující vliv na výchovu dítěte a rodiče spoluzodpovídají za vzdělávání svých dětí (občanský zákoník), proto ze strany rodičů probíhá nezbytná kontrola přípravy dětí do školy.
Rodiče dohlíží, aby byly úkoly plněny, aby byl písemný domácí úkol vypracován doma, a dohlíží na estetičnost vypracování. Rodiče nenesou odpovědnost za věcnou správnost úkolu.
Od rodičů očekáváme:
•	zajištění vhodného zázemí podporující domácí přípravu (klid k soustředění – nerozptylování, židle a stůl, psací a jiné běžně používané pomůcky,…)
•	vhodnou organizaci času dítěte po vyučování podporující domácí přípravu
•	podporu dítěte k domácí přípravě (vhodné stanovení priorit)
•	vedení dítěte k samostatnosti (rodiče nevypracovávají úkol za dítě)
•	na požádání učitelka podpis stvrzující vypracování domácího úkolu
Typy domácích úkolů
a)   příprava pomůcek
•	probíhá dle rozvrhu a dle instrukcí vyučujících jednotlivých předmětů
b)  ústní úkoly 
•	opakování látky z předchozích hodin, práce s mapou (zopakuj si učivo tentýž den, kdy jsi je ve škole probíral, tak se lépe uchová v paměti), příprava na ústní zkoušení
•	opakování pravidel, příprava na písemné práce
•	slovní zásoba do cizích jazyků
•	příprava na ústní vystupování (referát, přednes básně, beseda, diskuse na dané téma…
•	čtení  -  na 1. stupni denní čtení, a to vždy hlasité pod dohledem rodičů
c)  písemné úkoly
•	pravidelná cvičení do matematiky, českého jazyka, cizího jazyka, popř. dalších předmětů
•	nepravidelné/mimořádné  např. referát
•	čtenářský deník.
d) praktické úkoly
•	projekt
•	výroba didaktických pomůcek ke snadnějšímu pochopení učiva
•	vyhledávání informací, práce s tabulkami, grafy, tvorba obrázků, demonstračních objektů
Kontrola a hodnocení domácích úkolů
Splnění každého zadaného úkolu je vyučujícím zkontrolováno:
•	ústním ověřením znalostí – ústní zkoušení, frontální opakování
•	kontrolou sešitů, pracovních sešitů, pracovních listů
•	kontrolou pomůcek
•	kontrolou úkolu
•	jinými formami – slovním vyjádřením, grafickými symboly
 Postup při neplnění domácích úkolů:
Pokud žák nesplní domácí úkol, je povinen ho splnit dodatečně.  Opakované neplnění domácích úkolů a nenošení pomůcek je oznámeno rodičům prostřednictvím žákovské knížky – Jiná sdělení a je považováno za porušování školního řádu s příslušnými sankcemi dle školního řádu (výchovná opatření) a v konečném důsledku může ovlivnit výslednou známku z předmětu.  Za nesplnění tří domácích úkolů je udělena poznámka. Za tři poznámky uděleno napomenutí třídní učitelky.
Závěr

Cílem školy základního vzdělávání je podněcovat žáky k výše uvedeným dovednostem. Usilujeme o to, aby pokud možno všichni žáci pochopili a osvojili si učivo určené pro toto období výborně nebo jen s malými nedostatky, tedy chvalitebně. Je to významný předpoklad pro úspěšné vytváření a rozvoj klíčových kompetencí žáků v dalších obdobích základního vzdělávání.

										Mgr. Hana Máčalová
ředitelka školy